Пенні (англ. і фр.penny, множина pence для грошової суми й pennies для декількох монет; ірл.pingin; шотл. гел.peighinn; фін. і ест.penni) — розмінна грошова одиниця багатьох країн і територій, які в різний час входили до складу Британської імперії, а також Фінляндії і Естонії. Найвідомішим є британський пенні. Під час використання фартингу, він становив за вартістю чверть пенні.
Слово «пенні» має спільне коріння з німецьким пфенігом, скандинавським пенінгом, польським фенігом та пенязем, також з феннінгом Боснії та Герцеговини.
Походження слова залишається суперечливим. Нижче надані деякі з існуючих версій:
Британський пенні— англійська, пізніше британська монета. До лютого 1971 року пенні дорівнював 1/12 шилінгу, чи 1/240 фунта стерлінгів. З 1971 року британський фунт стерлінгів складається зі ста пенсів.
Австралійський пенні — розмінна грошова одиниця домініону Австралійський союз у 1910—1964 роках. Австралійський пенні дорівнював 1/12 австралійському шилінгу, чи 1/240 австралійського фунта, співпадаючи з Британською грошовою системою. У 1966 році було введено австралійський долар, який поділяється на 100 австралійських центів.
Західноафриканський пенні — колоніальна розмінна грошова одиниця Британської Західної Африки, в 1913-1961 роках, а також Гани в 1957-1958 роках, Сьєрра-Леоне - в 1961-1963 роках. Західноафриканський пенні дорівнював 1/12 шилінгу, чи 1/240 західноафриканського фунта, співпадаючи з Британською грошовою системою. У 1907 – 1913 роках карбувалися як окремі монети для обігу у колоніях Західної Африки, які дорівнювались до фунту стерлінгів метрополії.
Ірландський пенні (ірл.Pingin) — до переходу Ірландії у 1998 році на євро, пенні була обіговою монетою у країні. У 1928-1970 роках один ірландський фунт складався з 240 ірландських пенсів. Пізніше один фунт складався з 100 пенсів.
Новозеландський пенні — розмінна грошова одиниця домініону Нова Зеландія у 1933—1967 роках. Новозеландський пенні дорівнював 1/12 новозеландському шилінгу, чи 1/240 новозеландського фунта, співпадаючи з Британською грошовою системою. 10 липня1967 року було введено новозеландський долар, який поділяється на 100 центів.
Також, «пенні» — загальновживана назва дрібних монет у США и Канаді, офіційна назва яких — цент.
Пенні и пфенніг з’явилися як наслідування римському денарію. Тому первісний їх символ літера у латинської назві монет — denarius. В Англії та англомовних країнах писали звичайним друком — d, в Німеччині — німецьким готичним курсивом—₰.
Після переходу Великої Британії на десяткову систему у 1971 році пенні стали позначати літерою p, символ німецького пфеніга практично не використовується з середини XX століття.
Бутаков Д.Д., Золотаренко Е.Д., Рыбалко Г.П. Валюты стран мира: Справочник. 5-е изд., перераб. и доп./Под ред. С. М. Борисова, Г. П. Рыбалко, О. В. Можайскова.— М.: Финансы и статистика, 1987.— 383с.(рос.)
James Atkins. The coins and Tocens of the Possessions and Colonies of the British Empire.— London: Elibron Classics, 2005.— 404с.— ISBN 1-4021-9282-7.(англ.)