Loading AI tools
З Вікіпедії, вільної енциклопедії
Павло Юрій Боїм (лат. Paulus Boym; 1581 — 4/14 грудня 1641) — райця магістрату, війт і бурмистр Львова, придворний лікар короля Сигізмунда ІІІ Вази. Старший син Юрія Боїма і Ядвиги Ніжньовської (померла пізніше нього). Доктор філософії і медицини[джерело?]. Представник роду Боймів.
Павло Юрій Боїм | |
---|---|
лат. Paulus Boym | |
![]() Портрет Павла Боїма в інтер'єрі каплиці Боїмів | |
Народився | 1581 Львів |
Помер | 4 грудня 1641 Львів, Львівська земля, Руське воєводство, Малопольська провінція, Корона Королівства Польського, Річ Посполита |
Поховання | Каплиця Боїмів |
Країна | ![]() ![]() |
Місце проживання | Львів |
Посада | бурмистр Львова |
Рід | Боїми |
Батько | Георгій Боїм |
У шлюбі з | Дорота Барчівна |
Діти | Георгій, Павло, Михайло, Микола, Ян (Іван), Бенедикт Павел, Катажина |
Ім'я батька було другим ім'ям його, синів, внуків. Початкову освіту здобув вдома, під наглядом райці міста Томаса Карча (помер 1609 року). На відміну від батька, який став католиком у 1590 році в Львові, виховувася ним змалку. Продовжив освіту в університеті Падуї, де став доктором філософії, медицини, був синдиком (юристом) відділення митців (1600 рік). Повернувся до Львова до 1613 року, де сплатив борги покійного чоловіка сестри Катерини Зигмунта Брезлера з Опави (помер 23 серпня 1611 року), став провізором (економом, керівником) міського шпиталю св. Духа після Еразма Сикста.
З 1620 році став міським райцею, з 1627 став війтом (головою лави — суду), бурмистр Львова (1629, 1631). Крім лікарської практики, мав торгівлю: зокрема, для торгівлі зерном через Гданськ набув шпихлір (Монастир пол. Manasterz, Перемиська земля). Мав конкуретні судові процеси з ґданьським купцем Яном Томсоном, до Ґданьська сплавляв поташ, законтрактований в маєтках Яреми Вишневецького. В 1623 році, після часу мору, голоду, пожеж, ворожих нападів на місто (було зруйноване) разом з іншими райцями-резидентами ухвалив рішення фундувати вівтар св. Роха в латинській катедрі міста. В 1632 році протестував проти ухвали сеймику у Вишні стосовно каптура Руського воєводства.[1]
Володів кам'яницею Джіорджівською (або Кам'яниця Дзюрдзьовського, колишня Трибунальська, сьогодні на вулиці Шевській, 4[2]) на вулиці Шпитальній (сьогодні Театральна 10). В університеті Падуї донині зберігся його ґмерк — міщанський герб.
Керував оздобленням білокам'яною різьбою родинної каплиці Боїмів (1611—1615), у якій він похований. В інтер'єрі каплиці знаходяться портрети його і Юрія Боїма, що збереглись із серії з 8 олійних портретів, замовлених у 1670-х роках Миколою Боїмом у художника Матвія Домарацького (?). Скульптурні зображення Павла Юрія Боїма та Дороти Барчівни розміщені в каплиці в епітафії родини Боїмів по обидві сторони від композиції «П'єта».
У шлюбі з Доротою Барчівною (пом. 1644) народились 3 доньки і 6 синів:
На час складання заповіту 2 доньки не жили.[3] Лише у Миколая Боїма народилось 3-є синів, решта нащадків Павла Юрія Боїма померли без спадкоємців.
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.