![cover image](https://wikiwandv2-19431.kxcdn.com/_next/image?url=https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/c/c0/Masqueofthereddeath-Clarke.jpg/640px-Masqueofthereddeath-Clarke.jpg&w=640&q=50)
Маска Червоної Смерті
оповідання 1842 року / З Вікіпедії, безкоштовно encyclopedia
Шановний Wikiwand AI, Давайте зробимо це простіше, відповівши на ключові запитання:
Чи можете ви надати найпопулярніші факти та статистику про Маска Червоної Смерті?
Підсумуйте цю статтю для 10-річної дитини
«Маска Червоної Смерті» (англ. Masque of the Red Death) — оповідання американського письменника Едгара Аллана По, написане й опубліковане в 1842 році.
«Маска Червоної Смерті» | ||||
---|---|---|---|---|
Masque of the red death | ||||
![]() | ||||
Жанр | Містика Готична література Література жахів | |||
Форма | оповідання | |||
Автор | Едгар Аллан По | |||
Мова | англійська | |||
Написано | 1842 | |||
Опубліковано | травень 1842 | |||
| ||||
![]() | ||||
![]() | ||||
Принц Просперо, щоб уникнути чуми під назвою «червона смерть», зібрав тисячі своїх наближених і сховався у віддаленому ізольованому монастирі, побудованому за його проєктом. Вони замурували всі входи й виходи та збиралися жити там поки не закінчиться хвороба. У монастирі була анфілада з семи великих кімнат. У сьому кімнату з чорними стінами і криваво-червоними вікнами ніхто не наважувався заходити, там було дуже моторошно. Просперо влаштував маскарад. Наприкінці маскараду з'являється таємнича фігура в масці, що зображає обличчя померлого від «червоної смерті». Розлючений принц намагається протистояти невідомому, проте вмирає, не добившись нічого, а за ним і всі гості. Як з'ясовується, під саваном незнайомця немає фізичного тіла.
Оповідання багато в чому дотримується естетики символізму, а також канонів готичної літератури і часто досліджується як алегорія на неминучість смерті, хоча багато критиків дотримуються думки, що цього робити не варто. Є багато пояснень, що до інтерпретації новели, а також спроб визначити сутність «червоної смерті».
Вперше оповідання опубліковано в травні 1842 року в журналі «Грема».