Loading AI tools
З Вікіпедії, вільної енциклопедії
Угода про припинення вогню в Нагірному Карабасі — тристороння угода про завершення Другої карабаської війни, підписана президентом Азербайджанської Республіки Ільхамом Алієвим, прем'єр-міністром Республіки Вірменія Ніколом Пашиняном і президентом Російської Федерації Володимиром Путіним.
Заява Президента Азербайджанської Республіки, Прем'єр-міністра Республіки Вірменія та Президента Російської Федерації | |
---|---|
Тип | міжнародний договір і Перемир'я |
Підготовлено | 2020 |
Підписано | 9 листопада 2020 |
Місце | ![]() ![]() ![]() |
Підписанти | ![]() ![]() ![]() |
Сторони | ![]() ![]() ![]() |
Мови | російська |
![]() |
У вересні 2020 року в Карабаху поновились широкомасштабні бойові дії, в ході яких Азербайджан відновив контроль над значною частиною територій, що контролювалися вірменською стороною, включаючи території вздовж усього кордону з Іраном. 8 листопада, після чотириденних боїв, було оголошено про перехід під контроль збройних сил Азербайджану стратегічного міста Шуша, що фактично означало перекриття траси Ґоріс-Степанакерт — єдиного шляху сполучення між НКР і Вірменією[1][2][3].
З ініціативи РФ в ніч з 9 на 10 листопада було підписано тристоронню заяву про повне припинення вогню і всіх військових дій в зоні карабаського конфлікту.
В опублікованому 10 листопада зранку на сайті президента РФ тексті заяви відсутня фраза про передачу Азербайджану контрольованих силами Вірменії територій в Газахському районі Азербайджану, яка була в раніше цитованій Пашиняном заяві. Також з первісної редакції прибрана фраза про те, що вірменська сторона зберігає за собою Лачинський коридор, замість цього Лачинський коридор передається під контроль «миротворчих сил». Третє зміна торкнулася формулювання про транспортне сполучення між Нахічеванською Автономною Республікою і західними районами Азербайджану.
Президент Азербайджану Ільхам Алієв сказав, що «ця заява є капітуляцією Вірменії. Ця заява поклало край багаторічній окупації»[5]. В Азербайджані угоду зустріли з радістю і всю ніч святкували перемогу у війні. Масштабні урочистості вибухнули по всьому Азербайджану, особливо в Баку, коли було оголошено про угоду.
Після підписання угоди прем'єр-міністр Вірменії Нікол Пашинян заявив, що «це не перемога, але немає поразки, поки ви не вважаєте себе переможеним, ми ніколи не будемо вважати себе переможеними, і це стане новим початком епохи нашої національної єдності і відродження». В Єревані підписання мирної угоди викликало політичну кризу і призвело до акцій протесту в місті. Протестуючі біля будівлі парламенту Вірменії в Єревані побили спікера Національних зборів Арарату Мірзояна. Також учасники протесту, зім'явши охоронців, увірвалися в парламент і зайняли трибуну в залі засідань, з якої стали виступати всі бажаючі і вимагати продовження бойових дій в Карабасі.[6]
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.