Loading AI tools
Угода 1358 року між Республікою Венеція і Угорським королівством З Вікіпедії, вільної енциклопедії
Задарська угода, Задарський мир (хорв. Zadarski mir) — мирна угода між Венеційською республікою та угорсько-хорватським королем Лайошем I, яка була підписана 18 лютого 1358 року в Монастирі святого Франциска Ассізького у місті Задар[1].
Задарська угода Задарський мир хорв. Zadarski mir | |
---|---|
Тип | мирна угода |
Підписано | 18 лютого 1358 |
Місце | Задар |
![]() |
Відповідно до угоди Венеційська республіка відмовилася від прав на Далмацію, а угорська армія покинула її володіння на річках П'яве та Брента. Венеція віддала свої володіння у Далмації, від Кварнерської до Которської затоки, але утримала за собою узбережжя Істрії та регіону Тревізо[2][3]. Ця угода стала початком піднесення Рагузької республіки як незалежної та багатої торгової держави. 27 червня 1358 між рагузським архієпископом Джованні Саракою та Лайошем I були погоджені конкретні форми влади угорського короля над Рагузою. Сюзеренітет Угорського королівства, яке практично не мало флоту, був чисто номінальним, а вся повнота влади у місті перейшла до місцевого нобілітету.
Внаслідок мирної угоди дож Венеційської республіки також скасував будь-які згадки про Далмацію у своєму титулі.