Loading AI tools
З Вікіпедії, вільної енциклопедії
Дональд Генрі Рамсфелд (англ. Donald Henry Rumsfeld; 9 липня 1932, Еванстон, Іллінойс — 29 червня 2021, Таос, Нью-Мексико[6]) — американський політичний діяч, республіканець, міністр оборони США в 1975—1977 роках (адміністрація Джеральда Форда) і в 2001—2006 роках (адміністрація Джорджа Буша-молодшого).
Дональд Рамсфелд | |
---|---|
англ. Donald Rumsfeld | |
![]() | |
Міністр оборони США | |
20 січня 2001 — 18 грудня 2006 | |
Президент | Джордж Вокер Буш |
Попередник | Вільям Коен |
Наступник | Роберт Гейтс |
20 листопада 1975 — 20 січня 1977 | |
Президент | Джеральд Форд |
Попередник | Джеймс Шлезінгер |
Наступник | Гарольд Браун |
Голова адміністрації Білого дому | |
21 вересня 1974 — 20 листопада 1975 | |
Президент | Джеральд Форд |
Попередник | Александер Гейґ |
Наступник | Дік Чейні |
Постійний представник США при НАТО | |
2 лютого 1973 — 21 вересня 1974 | |
Президент | Річард Ніксон Джеральд Форд |
Попередник | Девід Кеннеді |
Наступник | Девід Брюс |
Член Палати представників від 13-го округу Іллінойсу | |
1963 — 1969 | |
Народився | 9 липня 1932[1][2][…] Чикаго, Іллінойс |
Помер | 29 червня 2021[3] (88 років) Таос, Нью-Мексико[4] |
Похований | Арлінгтонський національний цвинтар |
Відомий як | політик, офіцер, дипломат, автор, підприємець, державний службовець, міністр оборони |
Країна | США |
Alma mater | Принстонський університет і Центр права Джорджтаунського університетуd |
Політична партія | Республіканська партія США |
Мати | Jeannette Hustedd[5] |
У шлюбі з | Joyce Piersond |
Релігія | пресвітеріанство |
Нагороди | |
Підпис | ![]() |
rumsfeld.com | |
У 1970-х роках був наймолодшим, а після повторного призначення став найстаршим міністром оборони в історії США. 1983 року відвідав Ірак, де зустрівся з Саддамом Хусейном для обговорення допомоги США в іракській агресії проти Ірану. Загалом обіймав посаду міністрів оборони найдовше, крім Роберта Мак-Намари. Під час другого терміну був прихильником і основним виконавцем плану війни в Іраку. Відправлений у відставку 8 листопада 2006 після поразки республіканців на виборах до Конгресу 2006 року; його наступником Буш призначив Роберта Гейтса. Ці зміни затвердив Сенат США, і 18 грудня 2006 Гейтс офіційно змінив Рамсфелда на посаді. Разом із Полом Вулфовіцем належав до провідних неоконсерваторів США.
Лауреат нагороди «Хранитель вогню» Центру політики безпеки США (1998).
Після закінчення 1954 року Принстонського університету, у 1954—1957 рр. служив у військово-морській авіації США, демобілізувався в ранзі молодшого лейтенанта.
1958 р. — вступив на державну службу і почав політичну кар'єру — був адміністративним помічником конгресмена від штату Огайо Девіда Деннісона.
1959 р. — адміністративний помічник конгресмена Роберта Гріффіна від штату Мічиган.
1960-62 рр. — працював у чиказькій інвестиційній фірмі Бекер енд компані.
1962—1968 рр. — входив до складу Палати представників Конгресу США від 13-го округу штату Іллінойс. Користувався підтримкою Республіканської партії.
1969 р. — помічник президента Річарда Ніксона в ранзі члена кабінету, очолив Управління економічних можливостей.
1970—1972 рр. — радник президента та директора Програми економічної стабілізації, керівник урядової Ради з питань вартості життя. Під кінець президентства Ніксона Рамсфельд, незадовго до вотергейтського скандалу, став представником США в Організації Північноатлантичного договору (НАТО) в Брюсселі.
1972—1974 р. — незмінний представник США в Раді НАТО (Брюссель, Бельгія), працював у Комітеті оборонного планування і Групі ядерного планування НАТО.
1974 р. — у серпні 1974 року був керівником процесу формування майбутньої адміністрації президента Форда, очолював перехідну команду Джеральда Форда, потім апарат співробітників Білого дому, разом з тим був членом урядових Рад з проблем міст, у справах сільських районів, з внутрішніх справ.
1975—1977 рр. — перебував на посаді міністра оборони США в адміністрації президента Джеральда Форда.
1977—1985 рр. — працював у фармацевтичній компанії Сирл енд компані (Searle & Co). На посаді керівника компанії-виробника Searle & Co наполіг на схваленні препарата-підсолоджувача аспартам американським Агентством з продуктів і медикаментів (FDA).
1983 рік — особливий радник Комісії з стратегічним силам в адміністрації Президента Рональда Рейгана.
1983—1984 рр. — особливий агент президента США на Близькому Сході.
1984 р. — член консультативного комітету Агентства з контролю над озброєннями та роззброєння.
1985—2000 рр. — займався приватним бізнесом, очолював низку великих компаній, входив до рад директорів, а крім того, до опікунської ради Ренд корпорейшн, що виконує замовлення оборонних відомств і розвідувальних служб. У 1990—1993 рр. — голова та керівний директор «Дженерал інструмент корпорейшн» (General Instrument Corporation), яка стала піонером у розробці повністю цифрової технології телебачення високої чіткості (HDTV). 2000 року він був головою ради директорів компанії Gilead Sciences, Inc, головою Комісії США з питань управління та організації національної програми освоєння космічного простору та Консультативної групи керівництва Конгресу з питань національної безпеки.
1996—1998 рр. — очолював спеціальну комісію з вивчення можливостей низки країн у розробці балістичних ракет в адміністрації президента Білла Клінтона. Комісія представила звіт, який поклали в основу концепції НПРО (Національна система протиракетної оборони США).
2000 р. — консультант Джорджа Буша щодо НПРО в ході президентської виборчої компанії.
2001 р. — призначений міністром оборони США.
1 березня 2005 р. дві правозахисні організації США Американський союз громадянських свобод і Human Rights First подали в суд на главу Пентагону Дональда Рамсфелда, звинувативши його в особистій причетності до тортур і знущань американських військових над ув'язненими і військовополоненими в Іраку і Афганістані. Позов проти Рамсфелда подали у його рідному штаті Іллінойс від імені восьми осіб, які постраждали, перебуваючи в американських військових в'язницях в Іраку і Афганістані, де їх піддали тортурам, сексуальним наругам, залякуванням і побиттям.
8 листопада 2006 — президент США Джордж Буш оголосив про відставку міністра оборони Дональда Рамсфельда.
Дональд Рамсфельд змінив багато професій. Він був послом, державним службовцям, конгресменом, бізнесменом, але Рамсфельд ще й поет. Він любив декламувати свої вірші під час офіційних брифінгів, як кажуть очевидці, здебільшого тоді, коли прямо відповісти на питання було неможливо.
Дональд Рамсфельд був одружений з 1954 року з Джойс (Joyce). Мав трьох дітей і шестеро онуків.
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.