Loading AI tools
З Вікіпедії, вільної енциклопедії
Го́тфрід (лат. Godefridus; бл. 1060 — 18 липня 1100) — один із керівників Першого хрестового походу (1096—1099), перший правитель Єрусалимського королівства (1099—1100). Герцог Нижньої Лотарингії (1087—1096). Представник франкського Фландрського дому. Народився у Булоні. Молодший син булонського графа Євстахія II і лотаринзької принцеси Іди. Брат булонського графа Євстахія III і майбутнього Єрусалимського короля Балдуїна I. Разом із родичами і васалами відгукнувся на заклик папи Урбана II допомогти православним Візантії у звільнені Святої Землі від мусульманського гніту. Продав власні володіння, зокрема Буйонський замок, що взяти участь у військовому паломництві. Очолив один із підрозділів хрестоносців Першого хрестового походу. Після тривалої облоги відвоював Антіохію у турків-сельджуків (1097—1098). Героїчно відзначився при звільненні Єрусалиму, першим здобувши міські мури (1099). Проголошений правителем міста, але відмовився прийняти корону там, де Христос носив терновий вінець. Задовільнився титулом князя (лат. princeps) та захисника Святого Гробу (лат. Advocatus Sancti Sepulchri). Розбив війська Фатимідського халіфату при Аскалоні (1099). Помер у Єрусалимі. Похований у Базиліці Святого Гробу. Його спадок перейшов до брата Балдуїна I, який прийняв титул короля Єрусалиму.
Готфрід фр. Godefroi de Bouillon | |||
![]() | |||
![]() | |||
| |||
---|---|---|---|
22 липня 1099 — 18 липня 1100 | |||
Наступник: | Балдуїн | ||
| |||
1089 — 18 липня 1100 | |||
(під іменем Готфрід V) | |||
Попередник: | Конрад | ||
Наступник: | Генріх II і Балдуїн I | ||
| |||
1076 — 18 липня 1100 | |||
Попередник: | Годфрід IV | ||
Наступник: | Балдуїн I і Євстахій III | ||
Народження: |
1060[1][2][…] Булонь-сюр-Мер, Фландрія, Французьке королівство | ||
Смерть: |
18 липня 1100[3][4] Єрусалим, Єрусалимське королівство | ||
Причина смерті: | загиблий у бою | ||
Поховання: | Храм Гробу Господнього | ||
Країна: | Єрусалимське королівство і Священна Римська імперія | ||
Релігія: | Християнство | ||
Рід: | Булонський дім | ||
Батько: | Євстахій II[5][6] | ||
Мати: | Ida of Lorrained[5] | ||
Визначна постать історії християнства та лицарства. Один з героїв поеми «Визволений Єрусалим» авторства Торквато Тассо. Один із дев'яти достойників, наднаціональний герой, взірець для європейського воїнства середньовіччя і нового часу.
Готфрід народився близько 1061 року. Він був другим сином булонського графа Євстахія II Довгобородого і його другої дружини, лотаринзької принцеси Іди, доньки Годфріда III Бородатого[10][11]. Готфрід мав старшого брата Євстахія ІІІ, майбутнього булонського графа, та молодшого Балдуїна I, майбутнього першого короля Єрусалима.
Його дядько, брат матері, Ґодфрід IV Лотаринзький) був бездітним і зробив Готфріда своїм спадкоємцем. У 1089 році, після смерті дядька, у віці 15 років, Готфрід стає герцогом Нижньої Лотарингії. Герцогство відігравало важливу роль у ті часи, воно слугувало своєрідним буфером між королівством Франція та німецькими землями, та охоплювало більшу частину сучасної Бельгії.
Готфрід був блакитнооким і мав русяву бороду; вирізнявся надзвичайною фізичною силою — класичний образ лицаря. Його простота і твердість у прийнятті рішень та реалізації планів, невибагливість, привітність із васалами були відомі всім. Абсолютно щира побожність контрастувала з духовними прагненнями більшості великих феодалів того часу, які більше турбувалися про послаблення ролі церкви і з жадобою поглядали на монастирські землі. Саме ця риса висунула Готфріда на чільну роль на останньому етапі Першого Хрестового походу (1096 — 1099).
З 7 червня 1099 року брав участь у облозі Єрусалима. 15 липня керував останнім штурмом міста на північному сході. Його облогова башта першою досягла стін міста, з якої він у супроводі брата Євстахія і фламандських лицарів Летальда і Енгельберта з Турная першим увірвався у Єрусалим. У боях на стіні він зазнав поранення, але встановив прапор з хрестом на єрусалимських мурах. Це неймовірно підбадьорило хрестоносців, які навипередки заходилися штурмувати стіни і того ж дня успішно захопили Святе місто.
22 липня 1099 року проголошений королем. Проте він відмовився від золотої корони оскільки не хотів носити золотого вінця там, де Цар царів носив терновий вінець. Тому він був проголошений правителем Єрусалимського королівства з титулом «Захисник Гробу Господнього»[12].
12 серпня 1099 року розбив 20-тисячну армію Фатимідів у битві при Аскалоні.
Готфрід Буйонський помер 18 липня 1100 року. Тіло його було поховане на Голготі, поблизу Гробу Господнього, у Базиліці Святого Гробу.
Італійський поет Торквато Тассо зробив Ґотфріда Булонського героєм своєї поеми «Визволений Єрусалим», написаної у 1559—1575 роках.
Пам'ятники Ґотфріду Булонському встановлені на Королівській площі в Брюсселі та у його рідному місті Булонь-сюр-Мер.
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.