Loading AI tools
персонаж Marvel Comics З Вікіпедії, вільної енциклопедії
Галк[1][2][3], також Халк[4] (англ. Hulk — кре́мез) — вигаданий супергерой, персонаж з коміксів американського видавництва Marvel Comics, якого створили Стен Лі та Джек Кірбі. Його альтер-его доктор Девід Брюс Беннер (англ. Dr. David Bruce Banner) — фізично слабкий, асоціальний і емоційний фізик. Вони являють собою дві незалежні особистості, що існують, не ладнаючи між собою.
Халк[1][2] | |
---|---|
![]() | |
Історія | |
Видавець | Marvel Comics |
Дебют | The Incredible Hulk #1 1962 року |
Автор(и) | Стен Лі та Джек Кірбі |
Характеристики | |
Альтер его | Брюс Беннер |
Повне ім'я | доктор Девід Брюс Беннер |
Позиція | Добро |
Вид | Людина / гамма-мутант |
Зріст | 175 см (Беннер) 229 см (Халк) |
Вага | 58 кг (Беннер) 522 кг (Халк) |
Псевдоніми | Зелений Монстр, Зелений Гігант, Зелений Шрам, Руйнівник світів |
Громадянство | ![]() |
Актор | Марк Раффало, Ерік Бана, Едвард Нортон, Лу Ферріньйо |
Команди й організації | |
Месники, Захисники, Вартові Галактики | |
Союзники | |
Жінка-Галк, Бетті Росс, Тор, Багряна відьма, Чорна вдова, Доктор Стрендж, Соколине око, Генк Пім, Червоний Галк, Капітан Америка, Росомаха, Людина-павук, та інші | |
Вороги | |
Лідер, Червоний Галк (Раніше), Гидота, Джаґґернаут, Доктор Дум, Ґалактус, Альтрон, Танос, Норман Озборн, Альтрон | |
Особливі сили | |
Як Брюс Беннер:
Як Халк:
|
Вперше Галк з'явився в The Incredible Hulk #1 (травень 1962), створений автором Стеном Лі, художником-співавтором Джеком Кірбі та Полом Рейнманом. На той час комікс коштував всього 12 центів. У першому випуску шкіра Галка була не зеленою, сірою. Автор і головний редактор Marvel Лі хотів колір, який не припускав би будь-яку етнічну групу. Колорист Стен Ґолдберг, однак, наполіг, що колірна технологія того часу не могла представляти сірий колір ясно або постійно, через що у різних випусках у Галка були різні відтінки сірого і навіть зелений. З випуску #2 (липень 1962) і далі Ґолдберг підфарбував шкіру Галка в зелений. В The Incredible Hulk vol. 2 #302 (грудень 1984) сірий Галк був заново представлений в спогадах. Це було повторно підтверджено в vol. 2 #318 (квітень 1986), що показав, що Галк був сірим під час своєї появи. Відтоді передруки випусків демонстрували оригінальний сірий колір.
Перша серія була скасована після шести випусків, останній був датований березнем 1963. Кожну історію написав Лі, перші п'ять намалював Кірбі, а шосту намалював і пофарбував Стів Дітко. Персонаж взяв участь в «Fantastic Four» #12 (березень 1963) і через місяці став учасником-засновником Месників, з'явившись тільки в перших двох випусках серії цієї команди. Потім він з'явився в The Amazing Spider-Man #14 (липень 1964).
Через півтора року після скасування серії Галк став резервним героєм в 60-му випуску «Tales to Astonish» в жовтні 1964. У попередньому випуску він з'являвся як противник Велетня, зірки коміксу. Ці нові історії спочатку писав Лі, а ілюстрували художник Дітко і Джордж Руссос. Пізніше іншими художниками цієї серії ставали Кірбі, в #68-84 (червень 1965 — жовт. 1966) робив повний малюнок або частіше замальовки для інших художників; Ґіл Кейн, названий «Скоттом Едвардсом» в #76 (лютий 1966); Білл Еверетт в #78-84 (квітні-жовтні 1966); і Джон Буссемі. Мері Северин закінчила роботу над Галком в Tales to Astonish; починаючи з #102 комікс перейменували в The Incredible Hulk і він тримав цю назву до березня 1999 року, коли Marvel скасувала всі випуски та заново почала серію з нового випуску #1.
Ця серія історій представила читачам періодичних лиходіїв, таких як Вождь, що став ворогом Галка і Гидоту, іншу гамма-опромінену істоту. У випуску #77 Галка став публічно відомою особою.
The Incredible Hulk видавався в 1970-х, а також Галк з'являвся як запрошений гість в інших коміксах. У 1977, після виходу відомого (в Америці) телесеріалу, Marvel запустила другу серію «The Rampaging Hulk» (Несамовитий Галк), журнал коміксів, націлений на аудиторію серіалу. Автори також представили двоюрідну сестру Беннера Дженніфер Волтерс, Жінку-Галка, яка з'явилася у власному виданні. Беннер зробив Волтерс переливання своєї крові, і гамма-радіація вплинула на неї, але вона зберегла більшу частину інтелекту.
Автори за десятиліття змінювалися кілька разів. Часом в команду творців входили Арчі Ґудвін, Кріс Клейрмонт і Тоні Ізабелла; Льон Вейн створив за 1970-ті багато історії, працюючи спершу з Ґербом Трімпом, а потім в 1975 з Селом Буссемі, який був регулярним художником 10 років. Гарлан Еллісон придумав сюжет історії для випуску #140 (червень 1971), сценарій якого написав Рой Томас.
Після Роджера Стерна Білл Мантла став автором серії з випуску #245 (березень 1980). Його історія «Перехрестя Вічності», тривали з випуску #300 (жовтень 1984) до #313 (листопад 1985), яка досліджувала ідею, що Беннер в дитинстві зазнавав насильства. Ґрег Пак, автор 2-го тому The Incredible Hulk, назвав історію «Перехрестя» Мантла фактором, що найбільше впливає на підхід до персонажа. Після п'яти років Мантла і художник Майк Мінгола залишили комікс, щоб робити «Alpha Flight» (Альфа-Політ), і працювати над серією почав автор Джон Байрн, за яким ненадовго пішов Ел Мінґром, перш ніж з'явився новий регулярний автор Пітер Девід.
Девід став автором серії з випуску #331 (травень 1987) і залишився ним на 12 років. Робота Девіда змінила характеристику Беннера і природу відносин Беннера і Галка. Девід повернувся до сюжетів про насильство Стерна і Мантла, розширивши заподіяну шкоду і зобразивши Беннера, який страждає від свого альтер-его. Історія Девіда показали, що у Беннера були серйозні душевні проблеми задовго до того, як він став Галком. Девід значно перетворив його особистість, давши сірому Галку псевдонім «Джо фікс». Девід за свою роботу над серією співпрацював з декількома художниками, включаючи Дейла Кеауна, Ґері Френка, Террі Додсон, Майка Деодато-мол., Джорджа Переса та Адама Кубертена.
У випуску #377 (січень 1991) Девід знову переробив Галка, використовуючи сюжетну лінію за участю гіпнозу, щоб змусити розколоті особистості Беннера і Галка синтезуватися в нового Галка, що мав велику силу Дикого Галка, хитрість Сірого Галка та інтелект Брюса Беннера.
У 1993 році в номері #403 в коміксі знову з'явився Джаґґернаут, який воював з Професором Галком, найслабшим втіленням, і переміг, на замовлення Червоного Черепа, щоб взяти Галка в полон. Але у випуску #404, Кейн повернув собі всю міць, робить помилку, і Дикий Галк виривається з-під контролю, і глибин свідомості Брюса Беннера і з легкістю б'є Джаґґернаута ледве не до смерті.
У мінісерії «Future Imperfect» (Майбутнє недосконале) 1993 року автор Девід і художник Джордж Перес представили читачам Галка антіутопічного майбутнього. Називаючи себе Маестро, Галк править світом, де більшість героїв були вбиті і тільки Рік Джонс і маленька група повстанців б'ються проти правління Маестро. Хоча до кінця Маестро, здавалося, був знищений, він повернувся в The Incredible Hulk # 460, також написаному Девідом.
У 1998-му Девід пішов пропозицією редактора Боббі Чейза вбити Бетті Росс. У передмові до колекційного видання Галка «Beauty and the Behemoth» (Красуня і Незграбний) Девід сказав, що його дружина нещодавно залишила його і це стало натхненням для сюжету. Останнім випуском Девіда був «Hulk» #467 (серпень 1998), його 137-й.
Також в 1998-му Marvel перезапустила The Rampaging Hulk, цього разу як звичайний комікс, а не журнал коміксів.
Внаслідок відходу Девіда новим автором під час перезапуску серії після випуску #474 (березень 1999) став Джо Кейсі. Hulk vol. 2 почався відразу в наступному місяці сценаріями Джона Байрна і малюнками Рона Гарні. Байрн пішов до кінця першого року, заявивши про творчі розбіжності. Ерік Ларсен і Джеррі Ордвей недовго виконували обов'язки сценаристів замість нього, і назва повернулася до The Incredible Hulk vol. 3 з прибуттям Пола Дженкінса у випуску #12 (березень 2000).
Дженкінс написав історію, в якій Беннер і три Галки (Дикий, Сірий і Об'єднаний, нині вважається окремою особистістю і згадуваний як «Професор») змогли подумки взаємодіяти один з одним і кожна особистість намагалася зайняти їх загальне тіло. Під час цього чотири особи (включаючи Беннера) зіткнулися з іще одним Галком, садистський Галк мав намір напасти на світ з метою помсти. Дженкінс також створив у випуску #14 (травень 2000) Джона Райкера, безжального військового генерала, який стояв на чолі початкового випробування гамма-бомби, яке привело до створення Галка, і який планує створити подібних істот. Дії Райкера ненадовго вилилися в те, що Беннер став садистським Галком, перш ніж чотири інші особистості придушили звіра.
Наступним автором серії став Брюс Джонс, і в його роботі Беннер почав використовувати йогу для контролю над Галком, в той час, як його переслідувала таємна змова і йому допомагав загадковий Містер Синій. Джонс доклав до своєї роботи над Incredible Hulk з 43-х випусків мінісерій «Hulk / Thing: Hard Knocks» (Галк і Істота: Сильні удари, листопад 2004 — лютий 2005), яку Marvel видала після призупинення виходу постійної серії.
Пітер Девід, спочатку підписав контракт на мінісерію з шести випусків Tempest Fugit, він повернувся як автор, коли було вирішено замість цього зробити історію, тепер тільки з п'яти частин, частиною постійної серії. Tempest Fugit розкрила, що Кошмар маніпулював Галком роками, гризучи його різними способами за «незручності», які Галк йому доставив, включаючи садистського Галка, представленого Дженкінсом. Після прив'язки з 4 частин до кросовера «Будинок М» і випуску-епілогу Девід знову залишив серію, пояснивши, що заради кар'єри йому потрібно робити не пов'язану з Галком роботу.
У 2006 в кросовері «Планета Галка», в якому автором основної сюжетної лінії був Ґрег Век, секретна група супергероїв, Ілюмінати, вважають Галка неприпустимою потенційною загрозою Землі і запускають його в космос, щоб він зміг вести мирне існування на планеті, на якій немає розумного життя. Після збою траєкторії зореліт Галка надає на планету Сакаар. Ослаблений польотом, він потрапляє в полон і врешті стає гладіатором, він ранить обличчя тирана і узурпатора — імператора Сакаара. Галк стає лідером повстанців і пізніше захоплює трон Сакаара, вигравши бій з Червоним Королем і його арміями.
Після проголошення Галка імператором, судно, що використовується, щоб послати Галка на Сакаар, вибухає, вбиваючи мільйони, включаючи його вагітну королеву, Каеру. Руйнування, викликані вибухом, пошкоджують тектонічні пластини і майже руйнують планету.
Розгніваний Галк повертається на Землю разом із залишками громадян Сакаара і його союзниками, Братством війни, намагаючись помститись Ілюмінатам. Він перемагає усіх найсильніших героїв на Землі, включаючи Людей Ікс, Фантастичну Четвірку. Єдиними, хто зміг чинити опір Галку, виявилися Джаґґернаут і Чатовий (Marvel Comics). Однак Шрам перемагає і їх, спочатку зупинивши Джаґґернаут. Під час битви з Чатовим, їх сили поступово підвищувалися, що загрожувало Землі, але Галк зміг перемогти Роберта, тим самим рятуючи світ. Після битви на Мангеттані Галк дізнається, що один з його союзників дозволив статися вибуху. Розуміючи, що вся війна була марною, Галк розлючується до такої міри, що мало не знищує всю планету. Однак, пізніше з'ясовується, що він стримувався, даючи Старку повернути його до форми Брюса Беннера, і його беруть під охорону сили Щ.И.Т.а.
13 липня 2016 року, під час подій комікс-кросовера «Друга Громадянська війна», видавництво Marvel вбиває Галка. Як виявилося, його вбив Соколине око, випустивши в голову Галка спеціальну стрілу, яку створив Брюс Беннер і віддав Клінту, на випадок якщо він зійде з розуму і вийде з-під контролю. Через 2 місяці, в новому випуску Громадянської війни 2, Галк був відроджений за допомогою темної магії, і став н́ежиттю, перейшовши на бік Зла.
Основа Галка, Брюс Беннер по-різному зображувався різними авторами, але загальні теми зберігаються. Беннер — геній, але позбавлений емоцій в більшості образів. Він розробив гамма-бомбу, що стала причиною його біди. Арі Каплан описує персонажа так: «Брюс Беннер живе в постійному стані паніки, вічно побоюючись, що монстр всередині нього вирветься на свободу, і, таким чином, він не може утворити значні узи з будь-ким».
В процесі видавництва історії Галка автори продовжували оточувати Брюса Беннера в цих тонах. У різних авторів його роздроблена особистість приводила до перетворень в різні версії Галка. Ці перетворення зазвичай ненавмисні, і часто автори пов'язували перетворення з емоційними спусковими механізмами, такими як лють і страх. З прогресуванням серій різні автори переробляли Галка, змінюючи його особистість для відображення змін у фізіології або психіці Беннера. Автори також змінювали деякі аспекти особистості Беннера, показуючи його емоційно пригніченим, але здатним на глибоку любов до Бетті Росс. Під авторством Пола Дженкінса Беннера показано здатним втікачем, який застосовує дедуктивний метод, щоб з'ясовувати події, що відбуваються навколо нього. Коли Беннер керував тілом Галка, він застосовував принципи фізики до проблем і викликів і використовував дедуктивне міркування.
Під час експериментального вибуху гамма-бомби вчений Брюс Беннер кинувся рятувати підлітка, який приїхав на випробувальний полігон. Зіштовхнувши хлопчиська, Ріка Джонса, в траншею, сам Беннер виявився у вибуху, отримавши масивну дозу радіації. Пізніше він прийшов до тями в лазареті, здавалося, порівняно неушкодженим, але вночі перетворився на громіздку сіру форму, проломив стіну і втік. Солдат з пошукової команди назвав раніше невідоме створіння «велетнем».
В оригінальний біографії Галка часто показували як завжди злого. Його перші перетворення викликалися заходом, а повернення в Беннера світанком; пізніше зміна стали викликати емоції. Хоча при дебюті він був сірим, проблеми друку привели до зміни кольору на зелений. В оригінальній історії Галк відділяв свою особистість від Беннера, осуджуючи його як «того жалюгідного слабака на картинці». Із самих ранніх своїх історій Галк був стурбований пошуком притулку. Ґреш і Вейнберґ назвали Галка «...темною, споконвічною стороною психіки (Беннера)». Навіть при самих ранніх появи Галк говорив в третій особі. Галк зберігав скромний розум, думаючи і кажучи повними реченнями, і Лі навіть дав йому описовий діалог в шостому випуску, дозволивши читачам дізнатися які саме здібності є у Галка, коли Галк сказав: «Але ці м'язи не тільки про людське око! Все, що мені потрібно, це піднятися і просто продовжувати наступати! ». У Marvel: Five Fabulous Decades of the World's Greatest Comics Ліс Деніелс назвав Галка втіленням культурних страхів перед радіацією і ядерної наукою. Він цитує Джека Кірбі так: «Поки ми експериментуємо з радіоактивністю, невідомо, що може статися або скільки наші досягнення можуть нам коштувати». Деніелс продовжує: «Галк став самим тривожним втіленням небезпек, притаманних атомному століття».
Хоча зазвичай одинак, Галк допоміг сформувати і Месників, і Захисників. Він зміг зрозуміти, що усі зміни викликалися емоційним стресом.
В Marvel 2099 розповідається про майбутнє всесвіту Marvel, новим Галком став працівник кіностудії Джон Ейзенхарт, який намагався дізнатися інформацію про Лицарів Беннера — культі фанатів Брюса, які намагалися створити його наступника. Джон хотів купити їх історію як основу кіносценарію, але вони відмовилися, і Ейзенхарт спробував здати їх поліції. Однак в результаті ця битва вийшла такою жорстокою, що Джон з почуття провини приєднався в ній до Лицарів. Один з них, Ґавейн, вирішив припинити битву, убивши всіх за допомогою гамма-випромінювача, але випадково потрапив в Джона. Однак це не вбило Ейзенхарта, а виконало мрію лицарів: Джон став Галком 2099, у вигляді якого швидко закінчив битву, після чого став черговим захисником майбутнього.
Цей футуристичний Галк помітно відрізняється від свого прототипу: дуже довго Джон повністю зберігав у вигляді Галка свій розум і самоконтроль (і навіть перетворювався сам за бажанням), але з часом його особистість також роздвоїлась, а перетворення стали викликатися гнівом. Зовнішність також серйозно відрізняється: його волосся довге (причому вони ростуть не тільки з голови, а й з плечей), а ще він має гострі як бритва кігті і зуби (що надає йому дуже страшний вигляд), які можуть прорізати метал.
У травні 2011 року Галк посів 9 місце у списку «Сто найкращих персонажів коміксів усіх часів» за версією IGN.
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.