Loading AI tools
З Вікіпедії, вільної енциклопедії
Стівен Артур Пінкер | |
---|---|
Steven Arthur Pinker | |
![]() | |
Народився | 18 листопада 1954 (69 років) Монреаль |
Місце проживання | Бостон[1] |
Країна | ![]() |
Діяльність | психолог, мовознавець, антрополог, філософ, викладач університету, письменник-документаліст, еволюційний психолог, experimental psychologist |
Alma mater | Університет Макгілла |
Галузь | експериментальна психологія, когнітивна наука |
Заклад | Гарвардський університет, Массачусетський технологічний інститут |
Науковий ступінь | докторський ступінь[2][1] |
Науковий керівник | Stephen Kosslynd |
Аспіранти, докторанти | Jess Gropend[3] Kyle Caved Michael J. Tarrd Karin J. Stromswoldd[3] Ґері Маркусd Michael T. Ullmand[3] Ann Senghasd[3] Jennifer B. Gangerd[3] Jaemin Rheed[3] |
Членство | Американська психологічна асоціація Американська академія мистецтв і наук Національна академія наук США[4] Темна мережа інтелектуалів[5] |
Відомий завдяки: | новим ідеям в галузі еволюційної психології та обчислювальної теорії розуму |
Брати, сестри | Susan Pinkerd[1] |
У шлюбі з | Nancy Etcoffd[6] Ilavenil Subbiahd[6][7] Rebecca Goldsteind[6] |
Нагороди | |
Особ. сторінка | stevenpinker.com |
![]() ![]() |
Сті́вен Пі́нкер (англ. Steven Pinker, нар. 18 вересня 1954, Монреаль, Квебек) — канадсько-американський науковець, який працює в галузі експериментальної психології та когнітивних наук, він є також автором праць з популяризації науки. Пінкер відомий як активний прихильник концепції еволюційної психології та «обчислювальної теорії розуму».
Академічна спеціалізація Пінкера — візуальне сприйняття та розвиток мови у дітей. Відомою є теза Пінкера про те, що мова, якою ми говоримо, є «інстинктом» або біологічною адаптацією, сформованою природним добором.
Пінкер народився в Монреалі, Канада, 1954 року. Походить з єврейської родини, що мешкала в англомовній частині Монреаля. Батьки Стівена Пінкера — Розалін та Гаррі Пінкер.[8] 1971 року закінчив Д'юсон-коледж. Продовжив навчання в Університеті Макгілла, а згодом у Гарвардському університеті, де 1979 року отримав докторський ступінь за дисертацію з експериментальної психології. Протягом одного року займався дослідженнями в Массачусетському технологічному інституті (MIT), потім повернувся до Гарварду. З 1982 до 2003 року Пінкер викладав у департаменті Мозку та когнітивних наук в MIT, і став директором Центру когнітивних нейронаук (крім одного року, проведеного в Університет Каліфорнії, Санта Барбара в 1995–1996)[9].
2004 року Пінкер був названий журналом Time одним зі 100 найвпливовіших науковців та мислителів у світі[10]. Журнал «Foreign Policy» 2010 року включив його до списку 100 сучасних мислителів[11].
Він двічі був фіналістом Пулітцерівської премії, 1998 і 2003 року[12].
Почесний доктор Ньюкаслського університету, Університету Макгілла, Суррейського університету, Тель-Авівського університету та Університету Тромсе.
Пінкер одружений з письменницею Ребекою Голдстейн. Це його третій шлюб, проте своїх дітей у нього немає.
В одному з інтерв'ю Пінкер сказав, що ніколи не був релігійним в теологічному сенсі після того, як усвідомив себе атеїстом в 13 років, але в різні періоди вважав себе приналежним до єврейської культури[13]. Його політичні погляди були близькі до анархістських, але після заворушень в Монреалі 1969 року він розчарувався в анархізмі[14].
Пінкера відомий своєю теорією засвоєння мови, дослідженнями синтаксису, морфології та значення дієслів, а також критикою конективістських моделей мови. У своїй книзі «Мова як інстинкт» (1994) він популяризує роботи Ноама Чомскі про вроджені здібності свідомості до мови, з тією різницею, що, з точки зору Пінкера, ця здатність сформувалася як адаптація за допомогою природного добору, а не є побічним продуктом еволюції. Він також підтримує ідею про комплексну людську природу, що складається з величезної кількості адаптивних здібностей розуму. Іншою важливою ідеєю Пінкера є те, що людська свідомість почасти працює за допомогою комбінаторної маніпуляції символами, що розходиться з багатьма конективістськими моделями.
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.