Loading AI tools
З Вікіпедії, вільної енциклопедії
Фрідріх Антон Вільгельм Мікель (фр. Friedrich Anton Wilhelm Miquel, 1811–1871) — нідерландський ботанік, який займався переважно флорою Голландської Ост-Індії.
Фрідріх Антон Вільгельм Мікель | |
---|---|
фр. Friedrich Anton Wilhelm Miquel | |
![]() | |
Народився | 24 жовтня 1811 Ноєнгаус |
Помер | 23 січня 1871 (59 років) Утрехт |
Країна | ![]() |
Діяльність | ботанік, професор, викладач університету |
Alma mater | Гронінгенський університет (1833) |
Галузь | ботаніка |
Заклад | Утрехтський університет[1] Rijksherbariumd Athenaeum Illustre of Amsterdamd Athenaeum Illustre of Amsterdamd[2] |
Посада | rector of Utrecht Universityd |
Членство | Шведська королівська академія наук Баварська академія наук Нідерландська королівська академія наук Леопольдина |
У шлюбі з | Catharina Elisabeth Madryd[3] |
Нагороди | почесний доктор Гронінгенського університетуd |
![]() |
Мікель народився в Ноєнгаусі. Вивчав медицину в Університеті Гронінгена, де в 1833 році отримав докторський ступінь. Після початку роботи лікарем у лікарні Buitengasthuis в Амстердамі в 1835 році він викладав медицину в клінічній школі в Роттердамі. У 1838 році він став кореспондентом Королівського інституту, який пізніше став Королівською Нідерландською академією мистецтв і наук, а в 1846 році він став членом[5]. Він був професором ботаніки в Амстердамському університеті (1846–1859) та Утрехтському університеті (1859–1871). З 1862 року він керував Rijksherbarium (Національним гербарієм) у Лейдені. У 1866 році він був обраний іноземним членом Королівської шведської академії наук.
Мікель займався дослідженнями систематики рослин. Його цікавила флора Голландської імперії, зокрема Голландської Ост-Індії та Суинаму. Хоча він ніколи не подорожував далеко, він знав через листування велику колекцію австралійських та індійських рослин. Він описав багато видів і родів у таких важливих родинах як Casuarinaceae, Myrtaceae, Piperaceae і Polygonaceae. Загалом він опублікував ≈ 7000 ботанічних назв. Завдяки партнерству з німецьким ботаніком Генріхом Геппертом він зацікавився палеоботанікою, вивченням викопних рослин, зокрема викопних саговників. Разом з Якобом Гійсбертусом Самуелем ван Бредою, Пітером Гартінгом і Вінандом Старінгом він був у першій комісії зі створення геологічної карти Нідерландів, яка була опублікована в 1852 році Йоханом Рудольфом Торбеке.
З його маєтку був створений фонд Мікеля, який надає фінансову підтримку ботанікам Утрехтського університету. Колишній будинок директора ботанічного саду в центрі міста Утрехт називається «Будинок Мікеля». У гаазькому районі Лакквартіер є вулиця, названа на його честь. У 1838 році ботанік Карл Мейснер опублікував таксон Miquelia, який є родом квіткових рослин родини Icacinaceae[6]. Потім у 1980 році ботанік Fric ex F. Ritter опублікував таксон Miqueliopuntia, який є родом кактусів з Південної Америки[7].
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.