Loading AI tools
З Вікіпедії, вільної енциклопедії
«Фульміне» (італ. Fulmine (1932)) — ескадрений міноносець типу «Фольгоре» ВМС Італії часів Другої світової війни.
Ескадрений міноносець «Фульміне» | ||
---|---|---|
Fulmine | ||
Служба | ||
Тип/клас | Ескадрений міноносець типу «Фольгоре» | |
Держава прапора | ![]() | |
Належність | ![]() | |
Закладено | 1 квітня 1930 року | |
Спущено на воду | 2 серпня 1931 року | |
Введено в експлуатацію | 4 вересня 1932 року | |
Загибель | Потоплений 9 листопада 1941 року | |
Ідентифікація | ||
Параметри | ||
Тоннаж | 1 830 тонн (стандартна) 2 123 тонни (повна) | |
Довжина | 96 м | |
Ширина | 9,2 м | |
Висота | 3 м | |
Технічні дані | ||
Рухова установка | 2 × парові турбіни «Belluzzo» 3 × парових котли | |
Гвинти | 2 | |
Потужність | 44 000 к.с. | |
Швидкість | 38,8 вузли | |
Дальність плавання | 3 393 милі на швидкості 12 вузлів | |
Автономність плавання | 3 600 миль на швидкості 12 вузлів | |
Екіпаж | 175 | |
Озброєння | ||
Артилерія | 4 (2 × 2) × 120-мм гармати 120/50 Ansaldo | |
Торпедно-мінне озброєння | 6 (2 × 3) × 533-мм торпедних апаратів 52 міни | |
Зенітне озброєння | 2 × 40-мм гармати 40/39 Mod. 1915 4 × 13,2-мм зенітні кулемети |
Ескадрений міноносець «Фульміне» був закладений 1 квітня 1930 року на верфі «Cantiere navale di Fiume» у Фіуме. Спущений на воду 2 серпня 1931 року, вступив у стрій 4 вересня 1932 року.
У 1937—1938 роках «Фульміне» брав участь в громадянській війні в Іспанії[1].
Зі вступом Італії у Другу світову війну «Фульміне», разом з однотипними «Фольгоре», «Лампо» і «Балено» був включений до складу VIII ескадри есмінців.
7 липня «Фульміне» був у складі ескадри, що супроводжувала конвой транспортів у Лівію. 9 липня на зворотному шляху італійська ескадра зустрілась з британським флотом, внаслідок чого відбувся бій біля Калабрії[2].
11 листопада 1940 року «Фульміне» перебував в Таранто, який був атакований британською авіацією. Ворожа торпеда ледь не влучила у «Фульміне», але зрештою вразила лінкор «Конте ді Кавур»[3][4]. Вогнем у відповідь з «Фульміне» (або, можливо, з «Конте ді Кавур») ворожий літак був збитий[5].
На початку 1941 року есмінець пройшов модернізацію, під час якої старі зенітні автомати були замінені на нові 20-мм[1].
6 січня «Фульміне», тимчасово переведений до IX ескадри есмінців, разом з «Вітторіо Альф'єрі», «Джозуе Кардуччі», «Вінченцо Джоберті» та XIV ескадрою міноносців обстріляв грецькі позиції в Порто Палермо (Албанія)[6].
9 січня «Фульміне», разом з есмінцями «Аскарі», «Фольгоре» і «Карабіньєре», здійснив ще один обстріл Порто Палермо[6].
Надалі «Фульміне» діяв на північно-африканських комунікаціях.
8-12 березня він разом з есмінцями «Турбіне» і «Балено» супроводжував конвой у складі суден «Арктурус», «Ріальто» і «Вахтфельс» з Неаполя в Триполі[7][8]. На зворотному шляху «Фульміне» і «Лампо» супроводжували «Арктурус» і «Вахтфель» до Неаполя.
30 квітня «Фульміне», разом з крейсерами «Трієсте», «Больцано», «Еудженіо ді Савойя», есмінців «Аскарі» і «Карабіньєре» був у дальньому супроводі конвою транспортів «Бірманія», «Рейхенфельс», «Ріальто» і «Кібфельс», який перевозив майно і боєприпаси для Корпусу «Африка». Під час переходу кораблі супроводу відбили атаку британського підводного човна[9][8].
5-7 травня «Фульміне» разом з есмінцем «Еуро» та 5 міноносцями супроводжував конвой транспортів «Марбург», «Кібфельс», «Рейхенфельс», «Ріальто» і «Марко Поло» в Триполі.
16 травня «Фульміне» разом з «Турбіне», «Еуро», «Фольгоре» і «Страле» супроводжував конвой суден «Пройссен», «Спарта», «Каро Орсо», «Мотіа», «Кастельверда» та танкери «Пануко» і «Суперга». Під час переходу конвой двічі був атакований британськими підводними човнами[10]. Цього ж місяця есмінець супроводжував транспорти «Босфоро», «Баїнсіццв», «Дуїсбург» і танкер «Пануко»[8].
21 липня «Фульміне» разом з «Фольгоре», «Саетта» і «Еуро» супроводжував конвой транспортів «Маддалена Одеро», «Ніколо Одеро», «Каффаро» і «Пройссен» з Неаполя в Триполі, до якого долучився танкер «Брарена». 22 липня поблизу Пантеллерії конвой був атакований британськими торпедоносцями «Фейрі Сордфіш». Внаслідок атаки були потоплені транспорт «Пройссен» і танкер «Брарена»[11][8].
13 серпня «Фульміне» разом з есмінцями «Уголіно Вівальді», «Ланцеротто Малочелло», «Страле» і «Фольгоре» та міноносцем «Орса» супроводжував конвой транспортів «Андреа Грітті», «Ріальто», «Веттор Пізані», «Франческо Барбаро» і «Себастьяно Веньєр» в Триполі. Незважаючи на аьаки британських підводних човнів та авіації, конвой благополучно дістався до Триполі[12].
12 вересня «Фульміне» брав участь в операції з порятунку вцілілих членів екіпаєів транспортів «Каффаро» і «Ніколо Одеро», потоплених британською авіацією[8].
24 вересня «Фульміне» разом з «Лампо», «Альфредо Оріані» і «Страле» супроводжував конвой транспортів «Амстердам», «Кастельверде» і «Перла».
16-19 жовтня «Фульміне» разом з «Альфредо Оріані», «Вінченцо Джоберті», «Фольгоре», «Антоніотто Узодімаре», «Ніколозо да Рекко», «Себеніко» та декількох міноносців супроводжував з Неаполя в Триполі конвой транспортів «Беппе», «Марін Самудо», «Пробітас», «Паоліна» і «Катеріна». Під час переходу транспорти «Беппе» і «Катеріна» були торпедовані британським підводним чосном «Урсула». «Беппе» вдалось відбуксирувати в Триполі, а «Катеріна» затонула за 60 миль від Триполі[8][13].
Пройшовши у жовтні ремонт та модернізацію, 7 листопада 1941 року «Фульміне» вирушив у свій останній похід. Він разом з есмінцями «Маестрале», «Грекале», «Лібеччо», «Еуро» і «Альфредо Оріані» був у складі ескорту конвою транспортів «Дуїсбург», «Сан Марко», «Саджітта», «Марія», «Ріна Коррадо», а також танкерів «Конте ді Місурата» і «Мінатітлан». Конвой мав доставити в Північну Африку 34 473 тонни військового майна та боєприпасів, 17 281 тонн палива, а також особовий склад поповнення. У дальньому супроводі були крейсери «Тренто», «Трієсте» та 4 есмінці: «Фучільєре», «Берсальєре», «Альпіно» та «Гранатьєре».
Вночі 9 листопада конвой був атакований британським З'єднанням K у складі крейсерів «Аврора», «Пінелопі» та есмінців «Ланс» і «Лайвлі». Перші постріли прозвучали о 00:57. За 5 хвилин «Пінелопі» і «Лайвлі» зосередили свій вогонь на «Фульміне». Протягом короткого періоду часу корабель отримав багато влучань в мостик та нижче ватерлінії і втратив хід. О 01:15 він перевернувся та затонув у точці з координатами 37°00′ пн. ш. 18°10′ сх. д..
Під час британської атаки екіпаж «Фульміне» діяв героїчно. Командир корабля капітан III рангу Маріо Мілано втратив руку, але продовжував командувати і загинув разом з кораблем. Коли есмінець отримав серйозні пошкодження, старший артилерист «Фульміне», лейтенант Джованні Гарау кинувся до останньої справної гармати, обслуга якої загинула, і сам продовжував стріляти, допоки корабель не затонув[14]. Обоє посмертно були нагороджені Золотою медаллю «За військову доблесть»[15][16]. Загалом загинув 141 член екіпажу «Фульміне»[14].
Загалом за час війни «Фульміне» здійснив 97 місій (4 у складі флоту, 14 протичовнових патрулювань, 4 обстріли ворожого узбережжя, 37 конвоїв, 7 тренувальних, 31 перехід та інші операції), пройшовши 29 518 миль[1].
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.