Loading AI tools
З Вікіпедії, вільної енциклопедії
Франсуа Фелікс Тіссеран (фр. François Félix Tisserand; 13 січня 1845 — 20 жовтня 1896) — французький астроном, член Паризької АН (1878).
Фелікс Тіссеран | |
---|---|
фр. Félix Tisserand | |
![]() | |
Ім'я при народженні | фр. François Félix Tisserand |
Народився | 13 січня 1845[1][2][3] Нюї-Сен-Жорж |
Помер | 20 жовтня 1896[4][1][…] (51 рік) Париж, Франція ·геморагічний інсульт |
Поховання | цвинтар Монпарнас |
Країна | ![]() |
Діяльність | астроном, математик |
Alma mater | Вища нормальна школа |
Галузь | астрономія |
Заклад | Паризька обсерваторія Тулузька обсерваторія Паризький університет |
Науковий ступінь | доктор наук[d][5] (1868) |
Аспіранти, докторанти | Pierre Puiseuxd Henri Joseph Anastase Perrotind |
Членство | Шведська королівська академія наук Французька академія наук Російська академія наук Нідерландська королівська академія наук Національна академія наук США 1874 Transit of Venus French Expedition to Japand Французьке астрономічне товариство |
Нагороди | |
![]() |
Родився в Нюї-Сен-Жорж (департамент Кот-д'Ор). У 1866 закінчив Вищу нормальну школу в Парижі і був прийнятий на посаду ад'юнкт-астронома Паризької обсерваторії, де проводив спостереження на екваторіалі і меридіанних інструментах. У 1873—1878 — професор університету і директор обсерваторії в Тулузі. У 1878—1892 — професор Паризького університету, з 1892 — директор Паризької обсерваторії.
Наукові роботи відносяться до небесної механіки. Вніс великий внесок у теорію кометних орбіт. Розробив теорію захоплення періодичних комет і дав критерій, який дозволяє встановити приналежність комет до одного і того ж сімейства, а також встановити тотожність комет (критерій Тіссерана). Займаючись питаннями стійкості Сонячної системи, досліджував довгоперіодичні збурення планет і знайшов, що вони не можуть привести до порушення стійкості. На основі точних розрахунків показав, що Нептун повинен мати сплюснуту фігуру. У 1868 брав участь в експедиції на півострів Малакка для спостереження повного сонячного затемнення. З метою визначення паралакса Сонця здійснив дві експедиції для спостереження проходжень Венери по диску Сонця (9.XII 1874 і 6.XII 1882).
Відома праця Тіссерана «Небесна механіка» (т. 1—4, 1889—1896) містить систематичний виклад основних досягнень класичної небесної механіки до кінця XIX ст. Склав примітки до «Математичних начал натуральної філософії» Ісаака Ньютона.
З 1884 керував виданням журналу «Bulletin astronomique».
Іноземний член-кореспондент Петербурзької АН (1883), член Бюро довгот в Парижі.
Його ім'ям названі кратер на Місяці й астероїд 3663 Tisserand.
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.