Loading AI tools
З Вікіпедії, вільної енциклопедії
Той-тер'єр, відомий також як Російський той-тер'єр, Російський той — порода собак, що належить до групи декоративних собак. Існують гладкошерстий і довгошерстий види.
Той-тер'єр | |
---|---|
Походження | ![]() |
Характеристики | |
Зріст | 20 - 28 см |
Вага | до 3 кг |
Класифікація МКФ: | |
№ FCI | 352 |
Стандарти породи | |
FCI | [4. стандарт] |
Пес свійський (Canis lupus familiaris) |
Ця стаття містить правописні, лексичні, граматичні, стилістичні або інші мовні помилки, які треба виправити. (серпень 2013) |
Порода російського той-тер'єра була отримана в Москві. На початку XX століття однією з найпопулярніших декоративних собак в Росії були Англійські той-тер'єри, проте в 1920-1950-ті роки їх племінне розведення майже не велося через Жовтневий переворот, тому поголів'я скоротилося до критичного рівня. З середини 50-х років XX століття російські кінологи взялися за створення породи декоративних собак, подібних до той-тер'єра[1].
У середині 50-х років минулого століття ввезення декоративних порід в СРСР було мінімальним і нецілеспрямованим. Існуюче поголів'я собак, які розводилися, докорінно відрізнялося від своїх побратимів за кордоном. Вітчизняні гладкошерсті той-тер'єри були щасливим винятком. В результаті селекційної роботи отримали гладкошерстих собак з фенотипом, відмінним від англійського той-тер'єра в багатьох принципових позиціях. В 1958 від схрещування двох гладкошерстих батьків був отриманий перший довгошерстий той-тер'єр.
В 1996 в Москві був створений Національний клуб породи російський той-тер'єр. У наступному році клубом була організована перша Всеросійська виставка той-тер'єрів.
21 лютого 2006 на засіданні Племінний комісії FCI було прийнято рішення про визнання породи, і її стандарту було присвоєно номер 352. На вимогу FCI колишні назви порід — московський довгошерстий той-тер'єр і російський гладкошерстий той-тер'єр були замінені на єдину назву — російський той, включаючи обидва різновиди.
Російський той з 2006 року мав статус умовно (тимчасово) визнаної породи і не міг претендувати на титул кандидата в інтернаціональні чемпіони, поки в 2017 році не був визнаний на постійній основі. Російські тої, однак, мають право на інші титули FCI (Чемпіон Європи, Чемпіон світу і т. д.). Не зважаючи на свою маленьку статуру, російський той поводиться дуже сміливо, достойно в будь-якому собачому колективі, вміло захищає себе і свого господаря. За назвою той-тер'єр перекладається, як собака-компаньйон.
Маленька, елегантна собака, рухлива, високонога, з тонким кістяком і сухою мускулатурою. Статевий тип морфологічно виражений слабо, однак яскраво помітний у поведінці.[2]
Кут плечолопаткового зчленування близько 100 градусів. Кінцівки високі, прямі і паралельно поставлені. Передпліччя прямі. Гомілки довгі. Коліна округлі, малопомітні. Скакальні суглоби сухі і з добре вираженими кутами, відставленими за лінію сідничних горбів. Хвіст може купироваться до двох хребців. Довга, суха, красиво вигнута шия, легка головка клиноподібної форми. Черепна частина відносно широка, округла. Потиличний горб і надбрівні дуги слабко виражені. Лоб широкий, опуклий. Перехід від лоба до морди різко виражений. Морда суха, легка, звужується до мочки носа — зазвичай дорівнює 1/3 довжини голови (від мочки носа до потиличного бугра). Мочка носа чорна або коричнева залежно від забарвлення собаки. Вуха стоячі, тонкі, рухливі, високо поставлені у формі рівнобедреного трикутника з відносно гострими або закругленими кінцями. Прикус ножиці.
Існують два різновиди російського той-тер'єра: гладкошерстий: шерсть коротка, щільно прилегла, блискуча, без підшерстя і залисин; довгошерстий: тулуб покрито помірно довгою (3—5 см.) прямою або злегка хвилястою, прилеглої вовною, яка не приховує природні контури тіла. Шерсть на голові, передній стороні кінцівок коротка і щільно прилегла. На кінцівках з задньої сторони чітко виражені пачоси. На всіх лапах подовжена шовковиста шерсть, що повністю приховує кігті. Вуха покриті густою і довгою шерстю у вигляді бахроми, що є характерним прикрасою довгошерстого російського тоя.
Чорно-підпалий, коричнево-підпалий, блакитно-підпалий, лілово-підпалий, палевий, а також рудий будь-якого відтінку з чорним або коричневим нальотом або без нього. Для всіх кольорів переважні насичені відтінки.
Надзвичайно енергійний, активний і грайливий собака, дуже відданий і ласкавий до господаря. Відмінно ладнає з усіма оточуючими. Має досить лабільну психіку і схильний до стресів, тому не підходить для утримання поруч з гучними і галасливими дітьми.
Собака породи той-тер'єр — типовий «дзвінок». При своїй «іграшковій» зовнішності собака є тер'єром, і, як і всі тер'єри, володіє цілком серйозним характером — невтомною енергією і яскраво вираженим темпераментом; деякі представники породи можуть бути занадто «характерні» і потребують серйозного дресирування, щоб не вирости злобливими.
Російський той вважається собакою, що не вимагає особливого догляду. Це типовий «міський собака», він підходить для утримання в квартирі, добре привчається до туалету в лотку. Не має потреби в частому купанні. Собаку годі й вигулювати в погану погоду. На прогулянці не рекомендується спускати собаку з повідка — він може кудись втекти. Довгошерстих собак потрібно регулярно розчісувати густим гребінцем.
Маленький собака з витонченим кістяком, російський той схильний до багатьох видів механічних, вірусних і температурних впливів. При правильному утриманні практично не хворіють.
Породна схильність до хвороб (найбільш проблемні органи): зуби, кісткова система, шкіра, підшлункова залоза, серце:
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.