Loading AI tools
український архітектор, реставратор, дослідник української старовини, педагог З Вікіпедії, вільної енциклопедії
Володимир Павлович Пещанський (28 жовтня 1873, м. Переяслав — 26 серпня 1926, Львів) — український архітектор, реставратор[1], дослідник української старовини та педагог[2]. Проводив реставрацію та археологічні дослідження пам'яток в Києві, працював реставратором старовинних ікон в Національному музеї у Львові.
Пещанський Володимир Павлович | |
---|---|
![]() | |
Народження | 28 жовтня 1873 м. Переяслав |
Смерть | 26 серпня 1926 (52 роки) м. Львів |
Національність | українець |
Навчання | Інститут цивільних інженерів (Санкт-Петербург) |
Діяльність | архітектор |
Праця в містах | Київ, Харків, Львів |
Архітектурний стиль | модернізований класицизм, неоампір |
Реставрація пам'яток | Військовий Микільський собор, Церква Спаса на Берестові, Богородчанський іконостас |
Нереалізовані проєкти | проект розбудови музейного комплексу на вулиці Мохнацького (тепер Драгоманова) (Львів) |
Наукові праці | «Давні килими України» (1925), «Дещо про українські та великоруські ікони» (1926), «Скит Манявський і Богородчанський іконостас» (1926) |
Володимир Пещанський здобув різнопланову освіту. Спершу закінчив Орловський кадетський корпус, потім вступив до Костянтинівського артилерійського училища в Петербурзі, звідки був випущений підпоручником і направлений в артилерійську бригаду в Ніжин. Продовжив освіту в Миколаївській інженерній академії, а потім в Інституті цивільних інженерів в Петербурзі[3].
У 1909 році Володимир Пещанський одержав призначення на службу до Київського кріпосного інженерного управління[3]. Разом з П. П. Покришкіним у 1913 році проводив реставрацію пам'яток в Києві:
Проводив археологічні дослідження Михайлівської церкви Видубицького монастиря (1916).
Як архітектор працював в стилях модернізованого класицизму і неоампіру[4]; за його проєктами в Києві, зокрема, зведені:
У Харкові виконав скульптурне опорядження Азовсько-Донського банку на Миколаївській площі № 18 (1914, проєкт Й.-Ф. Лідваля, керував будівництвом Л. К. Тервен).
З 1922 року працював у Львові, зокрема в Національному музеї заснованому Андреєм Шептицьким[6]. В музеї керував реставрацією старовинного іконопису (в тому числі відомого Богородчанського іконостасу) та упорядкуванням пам'яток народного мистецтва[1]. Проводив наукові дослідження старовинних ікон, килимів, іконостасів, опублікував низку наукових праць[4]. На замовлення Шептицького та Свєнціцького 1926 року виконав проєкт розбудови музейного комплексу на вулиці Мохнацького (тепер Драгоманова). Який однак не було реалізовано.[7]
Залишив у спадок музею унікальну збірку українських килимів XVII—XVIII століть із Київщини, Полтавщини, Поділля та Переяславщини[2].
Помер у Львові , похований на полі № 43 Личаківського цвинтаря. Надгробок на могилі В. Пещанського нещодавно відремонтовано працівниками ЛКП "Музей " Личаківський цвинтар" .
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.