Loading AI tools
З Вікіпедії, вільної енциклопедії
Патріарх Московський і всієї Росії (рос. Патриарх Московский и всея Руси) — титул предстоятеля Російської православної церкви.
Ця стаття містить правописні, лексичні, граматичні, стилістичні або інші мовні помилки, які треба виправити. (серпень 2018) |
![]() | Ця стаття потребує додаткових посилань на джерела для поліпшення її перевірності. (серпень 2018) |
Патріарх Московський і всієї Русі
рос. Патриарх Московский и всея Руси | |
---|---|
![]() Монограма патріарха Московського і всієї Русі Кирила | |
Стиль | Його Блаженство (згідно з православною традиції)/Його Святість (самопроголошена норма) |
Тип | предстоятель |
Статус | чинний |
Член | Російська православна церква |
Підзвітний | Архієрейський собор |
Резиденція | Свято-Данилів монастир |
Місце | Москва |
Номінує | Архієрейський собор |
Призначає | Архієрейський собор |
Термін каденції | довічно |
Твірний інструмент | Патріарша грамота Єремії ІІ Траноса 1589 року, Статутт РПЦ |
Попередник | Митрополит Московський і всієї Русі |
Створення | 2 лютого 1589 патріарх Московський і всієї Великої Росії, або Русі; з 4 грудня 1917 патріарх Московський і всієї Росії, з 8 вересня 1943 патріарх Московський та всієї Русі. |
Засновник | Борис Годунов, Єремія II Транос |
Названо на честь | Москва, первинно в грамоті 1589 року Великоросія, згодом Русь |
Перший на посаді | Іов |
Скасовано | 22 жовтня 1721 |
Заступник | Митрополит Крутицький та Коломненський Павло (в межах Московської єпархії) |
Вебсайт | patriarchia.ru/db/text/547358.html |
Сталого титулу у московських патріархів не існувало до вересня 1943 року. За пропозицією "совєтського" диктатора Сталіна у вересні 1943 року був затверджений теперішній титул предстоятеля московської церкви. В царський період на Московії патріархи користувались різними варіантами домену (приставки) до титулу: "всієї Русі", або "всієї Великої Росії" іті. Після скасування патріархії очільник імперської церкви - Обер прокурор не мав жодної приставки до свого світського звання. З відновленням патріархату у 1917 році патріарх Тихон використовував приставку до титулу: "всієї Росії".
Патріарший статус московським митрополитам надав 1589 року Вселенський Патріарх Єремія II Транос після піврічного утримання у Москві в неволі 1588 року[1]. Після свого арешту, патріарх задовольнив прохання московського царя Бориса Годунова про поставлення патріарха московської церкви. Константинопольський Собор 1590 року таке поставлення не визнав, і лише через три роки московити зуміли досягнути визнання. Собор у Константинополі 1593 року визнав Московського патріарха, а за церквою всі права автокефальної інституції. Більше того, на соборі була внесено правка у церковний диптих. Московський патріархат був вклинений між Єрусалимським і Грузинським патріархатами, і опинився замість логічного, згідно зі своєю появою і статусом шостого місця, на п'ятому. Першим Патріархом став святитель Іов (1589—1605).
1721 року патріархат був скасованний, замість нього Петро I, та наступні імператори Російської імперії призначали світських керівників над церквою — обер-прокурорів, які вирішували всі церковні справи та затверджували рішення Духовної колегії, що була згодом перейменована на Святійший Правительствующий Синод, — колегіальний орган вищої церковної влади, що призначався імператором і повністю був залежний від імператора всеросійського та поставленого ним обер-прокурора. В цей період фактично імперська православна церква була державною конторою (відомством), в якій відсутнє таїнство сповіді.
Патріаршество було відновлене на короткий період рішенням Всеросійського Помісного Собору 28 жовтня (11 листопада) 1917 року і протривало до смерті в 1925 році патріарха Тихона. Патріарх Тихон носив титул — «Патріарх Московський і всієї Росії» (рос. Патриарх Московский и всея России). Після його смерті патріарх не вибирався, а російська православна церква була фактично знищена.
Титул «Святійший Патріарх Московський і всієї Русі» прийнятий 1943 року патріархом Сергієм за пропозицією Сталіна. Доти патріарх носив титул «Московський і всієї Росії». Заміна Росії на Русь в титулі Патріарха пов'язана з тим, що з виникненням СРСР під Росією офіційно розумілася тільки РРФСР, тоді як експансія Московської Патріархії почала розповсюджуватися і на територію інших республік радянського Союзу у тому числі і на терени які ніколи не входили до складу Київської держави Русь.
Відповідно до Статуту Російської православної церкви, прийнятому в 2000 році, Святійший Патріарх Московський і всієї Русі «має першість честі серед епископата Російської православної церкви і підзвітний Помісному і Архієрейському соборам.. має піклуватися про внутрішній і зовнішній добробут Російської православної церкви і управляє нею спільно з Священним синодом, будучи його Головою». Патріарх скликає Архієрейські і Помісні собори і головує на них, а також несе відповідальність за виконання їхніх ухвал. Патріарх представляє Церкву в зовнішніх стосунках, як з іншими Церквами, так і зі світською владою. У його обов'язки входить підтримка єдності ієрархії РПЦ, видання (спільно з Синодом) указів про обрання і призначення єпархіальних архієреїв, він здійснює контроль за діяльністю архієреїв.
Відповідно до статуту, «зовнішніми відмітними знаками патріаршої гідності є білий кукіль, зелена мантія, дві панагії, великий параман і передносний хрест».
Патріарх Московський і всієї Русі є єпархіальним архієреєм Московської єпархії, що складається з міста Москви і Московської області, Священноархимандритом Свято-Троїцької Сергієвої лаври, управляє патріаршими подвір'ями по всій країні, а також так званими ставропигіальними монастирями, підлеглими не місцевим архієреям, а безпосередньо Московській Патріархії.
У Російській Церкві сан Патріарха дається довічно, і це означає, що до самої смерті патріарх зобов'язаний служити Церкві, навіть якщо він важко хворий або перебуває у вигнанні чи ув'язненні.
№ | Портрет | Ім'я | Початок | Кінець | Примітки |
---|---|---|---|---|---|
1 | ![]() |
Іов | 2 лютого 1589 | 1605 | З 1586 по 1589 — предстоятель російської церкви як митрополит. Зміщений з кафедри за указом Лжедмитрія І. |
~ | ![]() |
Ігнатій | 30 червня 1605 | травень 1606 | Поставлений Лжедмітрієм I при живому Патріарху Іову і тому не включається в списки законних Патріархів, хоча поставлений з дотриманням всіх формальностей |
2 | ![]() |
Гермоген | 13 липня 1606 | 27 лютого 1612 | |
3 | ![]() |
Філарет | 24 червня 1619 | 1 жовтня 1633 | |
4 | ![]() |
Іоасаф І | 1 лютого 1634 | 28 листопада 1640 | |
5 | ![]() |
Йосип | 27 березня 1642 | 15 квітня 1652 | |
6 | ![]() |
Никон | 25 липня 1652 | 22 грудня 1666 | Провів реформу російської церкви, що привела до її розколу. Відсторонений собором 1666 та засланий в монастир. |
7 | ![]() |
Іоасаф ІІ | 10 лютого 1667 | 27 лютого 1672 | |
8 | ![]() |
Питирим | 7 липня 1672 | 19 квітня 1673 | |
9 | ![]() |
Іоаким | 26 липня 1674 | 17 березня 1690 | |
10 | ![]() |
Адріан | 24 серпня 1690 | 2 жовтня 1700 | Останній патріарх досинодального періоду. |
~ | ![]() |
Стефан (Яворський) | 16 грудня 1701 | 22 жовтня 1721 | Місцеблюститель. Пішов у відставку в зв'язку з скасуванням патріаршества. |
Далі вказано список патріархів СРСР, а згодом в Росії.
№ | Портрет | Ім'я | Початок | Кінець | Примітки |
---|---|---|---|---|---|
11 | ![]() |
Тихон | 4 грудня 1917 | 7 квітня 1925 | Перший патріарх після синодального періоду. |
~ | ![]() |
Митрополит Петро | 12 квітня 1925 | 27 грудня 1936[2] | Місцеблюститель як митрополит Крутицький і Коломенський |
~ | ![]() |
Митрополит Сергій | 27 грудня 1936[3] | 12 вересня 1943 | Місцеблюститель як митрополит Московський і Коломенський. В 1943 став патріархом. |
12 | ![]() |
Сергій | 12 вересня 1943 | 15 травня 1944 | В 1936—1943 — місцеблюститель. |
13 | ![]() |
Алексій I | 4 лютого 1945 | 17 квітня 1970 | |
14 | ![]() |
Пимен | 2 червня 1971 | 3 травня 1990 | |
~ | ![]() |
Митрополит Філарет | 3 травня | 7 червня 1990 | Місцеблюститель як митрополит Київський і Галицький, Патріарший екзарх всієї України |
15 | ![]() |
Алексій II | 7 червня 1990 | 5 грудня 2008 | |
16 | ![]() |
Кирило | 1 лютого 2009 | Чинний. |
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.