Loading AI tools
З Вікіпедії, вільної енциклопедії
Операція «Немезіс» — акція відплати партії «Дашнакцутюн» з убивства лідерів Османської імперії, причетних до організації геноциду вірменів, а також лідерів Азербайджанської демократичної республіки, причетних до організації різні вірменів в Баку у 1918 році. Назву отримала за ім'ям грецької богині помсти Немезиди.
«Немезіс» | |
---|---|
Частина Геноцид вірмен у Туреччині | |
![]() | |
Місце атаки | Берлін Тбілісі Стамбул Рим |
Дата | 1920-1922 р.р. |
Спосіб атаки | Політичне вбивство |
Загиблі | 7[1] |
Організатори | Дашнакцутюн |
Рішення про проведення операції було ухвалено в жовтні 1919 року на IX з'їзді партії «Дашнакцутюн», що відбувся у Єревані за ініціативою Шаана Наталі. Було складено список 650 осіб, причетних до геноциду, з яких відібрано 41 чоловік як головних винуватців. Для керівництва операцією був організований Відповідальний орган (керівник — посланець Республіки Вірменія у США Армен Ґаро) та особливий фонд (керівник — Шаан Сатчаклян). Оперативне керівництво та матеріальне забезпечення операції здійснювали Шаан Наталі та Ґригор Мерджанов. У збиранні інформації ключову роль відіграв Грач Папазян, який під виглядом турецького студента потрапив до емігрантських кіл младотурків.
Убивства здійснювались таким чином: спочатку організовувалась група у складі 3—5 чоловік для спостереження, потім один, іноді (у разі, якщо турок супроводжувався охоронцями) — 2—3 людини здійснювали убивство. Основними організаційними центрами операції були редакції газет «Чакатамарт» (Константинополь) і «Дрошак» (Бостон). Організатори операції підкреслювали, що вони лише виконують вироки константинопольського суду, який у 1919 році заочно засудив до смерті організаторів геноциду вірменів.
Дата | Місце | Жертва | Виконавці | Коментар |
---|---|---|---|---|
грудень 1918 | Константинополь (![]() |
Володимир Дімітров, османський секретний агент, який допомагав під час арештів вірмен | Аршак Єзданян | |
1920 | Тифліс, Єреванська площа (Грузія) ![]() |
Гасимбеков (член партії Мусават) та болгарський агент Сарафов | Арам Єрганян ![]() |
|
31 травня 1920 | Бакинська дорога? | Насіб Юсіфбейлі ![]() |
? | Вбито одного з організаторів різанини бакинських вірмен 1918 року, міністр освіти та релігій Азербайджанської Республіки Насіб Юсіфбейлі. |
19 червня 1920 | Тифліс, Єріванська площа (Грузія) ![]() |
Фаталі Хан Хойський ![]() |
Арам Єрганян ![]() |
19 червня 1920 року в Тифлісі вбито колишнього прем'єр-міністра Азербайджанської Демократичної Республіки Фаталі хан Хойського, як винуватця, на думку керівників операції, різанини вірмен у Баку у вересні 1918 року. Одночасно було поранено колишнього міністра юстиції Азербайджанської Демократичної Республіки Халіл-бек Хасмамедов. Вбивство здійснив Арам Єрканян, другим учасником операції був Мисак Кіракосян (поранений у ході акції)[2]. |
19 липня 1920 | Тифліс, (Грузія ![]() |
Гасан-бек Агаєв ![]() |
Арам Єрганян ![]() |
19 липня 1920 року в Тифлісі вбито заступника голови Національного парламенту Азербайджанської Демократичної Республіки Гасан-бека Агаєва[2]. |
15 березня 1921 | Берлін (Німеччина) | Мехмед Талаат-паша ![]() |
Соґомон Тейлірян ![]() |
15 березня 1921 року в Берліні вбито колишнього міністра внутрішніх справ Османської імперії Талаат-паша, який стояв у «чорному списку» під № 1. Обвинувачений, Согомон Тейлерян, був виправданий берлінським судом, який визнав, що в момент вбивства Тейлерян, родина якого була вбита в ході геноциду, перебував у стані неосудності[3].
![]() |
19 липня 1921 | Константинополь (![]() |
Бехбуд хан Джаваншир ![]() |
Місак Торлакян ![]() |
19 липня 1921 року в Константинополі вбито колишнього міністра внутрішніх справ Азербайджану Бехбуд-хана Джаваншира як особу, що несе відповідальність за різню вірменів у Баку у вересні 1918 року. Убивця — Місак Торлакян, постав перед британським військовим трибуналом, перед яким також виступили численні свідки вересневої різні. У жовтні трибунал визнав Торлакяна винним у вбивстві, але таким, що не відповідає за свої дії як здійснені у стані афекту, й вислано до Греції[5]. Інші учасники операції — Єрванд Фундукян і Арутюн Арутюнянц. |
5 грудня 1921 | Рим (Італія) | Саід халім-паша ![]() |
Аршавір Ширакян ![]() |
5 грудня 1921 року в Римі під час кінної прогулянки убито колишнього великого візира (прем'єр-міністра) у першому кабінеті младотурків Саїда Халім-пашу. Убивцю — Аршавіра Ширакяна не упіймали й він благополучно повернувся до Константинополя. Інші учасники цієї операції — колишній посол Вірменії у Римі Мікаел Вартанян і агент «М»[2]. |
17 квітня 1922 | Берлін (Німеччина) | Джемаль Азмі ![]() ![]() |
Аршавір Ширакян![]() ![]() |
17 квітня 1922 року в Берліні під час родинної прогулянки вбиті колишній валі Трапезунда Джемал Азмі (відомий, зокрема, тим, що втопив 15 000 вірменів[2]), й засновник організації «Тешкілатіюї Махсусе» («Спеціальний комітет»), що безпосередньо здійснювала геноцид — Бехаетдін Шакір, а також охоронець останнього. Джемала Азмі застрелив Аршавір Ширакян, він же поранив Шакіра, якого добив Арам Єрганян[2]. |
25 липня 1922 | Тифліс (Грузія, СРСР) ![]() |
Ахмед Джемаль-паша ![]() |
Петрос Тер-Погосян , Арташес Геворгян , Заре Мелик-Шахназарян, Степан Цагікян | 25 липня 1922 року в Тифлісі був убитий колишній міністр військово-морських сил Туреччини Ахмед Джемаль-паша, що за свою жорстокість отримав прізвисько «м'ясник»[6]. Убивці — Петрос Тер-Погосян і Арташес Геворгян, в організації замаху брали участь також Заре Мелік-Шахназарян і Степан Цагікян[2]. |
У 1920 році у Константинополі були убиті також кілька вірменів, відомих як посібники турків:
На перших місцях у списках операції стояли також колишній військовий міністр Туреччини Енвер-паша та колишній генеральний секретар комітету «Єднання та прогрес» доктор Назім. За ними спостерігали вірмени, але їхнє вбивство не відбулось: Енвер-паша перебрався до Радянської Росії, потім перейшов на бік басмачів у Середній Азії і був убитий у бою 4 серпня 1922 року неподалік від Бухари Яковом Мелкумовим (Мелкумян Акоп Аршакович). Назім повернувся до Туреччини, де невдовзі був страчений Кемалем Ататюрком за організацію замаху на нього.
5 квітня 2010 року на розі вулиць Чайковського та Інгорогви у Тбілісі, на фасаді будинку, що належав колишньому державному раднику Антону Соломоновичу Корханяну, було встановлено пам'ятну дошку Джемалю-паші. 17 квітня вірменська громада добилася зняття дошки. [7]
У 2015 Вірменія випустила поштову марку, присвячену Операції «Немезіс».
25 квітня 2023 року в Єревані відкрили пам'ятник вірменам, які брали участь в операції «Немезіс».[8] Міністерства закордонних справ Туреччини та Азербайджану негайно засудили це.[9][10] 3 травня 2023 року міністр закордонних справ Туреччини Мевлют Чавушоглу оголосив, що Туреччина закрила свій повітряний простір для вірменських авіаліній у відповідь на меморіал[11][12].
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.