Loading AI tools
З Вікіпедії, вільної енциклопедії
Нарочницький Олексій Леонтійович | |
---|---|
Народився | 3 (16) лютого 1907 Чернігів, Російська імперія |
Помер | 14 червня 1989 (82 роки) Москва, РРФСР, СРСР |
Поховання | Введенське кладовище |
Країна | ![]() ![]() |
Національність | українець |
Діяльність | історик, викладач університету |
Alma mater | Київський університет |
Галузь | історія |
Заклад | Російська академія державної служби |
Вчене звання | академік Академії наук СРСР, професор |
Науковий ступінь | доктор історичних наук |
Науковий керівник | Микола Лукін[d] |
Аспіранти, докторанти | Тишков Валерій Олександрович Anatoly Chernobayevd |
Членство | Академія наук СРСР Сербська академія наук і мистецтв |
Партія | КПРС |
Відомий завдяки: | фахівець із зовнішньої політики Росії |
Діти | Natalya Narochnitskayad |
Нагороди | Сталінська премія(1942), орден Трудового Червоного Прапора |
Нарочницький Олексій Леонтійович (3 (16) лютого 1907, Чернігів, Російська імперія — 14 червня 1989, Москва, РРФСР, СРСР) — радянський історик, академік АН СРСР (1972), дійсний член Академії педагогічних наук (1968), заслужений діяч науки РРФСР, фахівець із зовнішньої політики Росії першої третини XIX ст., автор фундаментальних праць з міжнародних відносин, керівник видання дипломатичних документів зовнішньої політики Росії XIX століття.
Член КПРС з 1961.
Закінчив Київський університет (1930).
У 1946—1960 старший науковий співробітник інституту історії АН СРСР, в ті ж роки спочатку доцент, потім (з 1955) професор Академії суспільних наук при ЦК КПРС.
У 1949—1960 завідувач кафедрою нової історії Московського педагогічного інституту ім. В. П. Потьомкіна.
З 1960 завідувач кафедрою нової та новітньої історії Московського державний педагогічного інституту ім. В. Леніна.
З 1962 головний редактор журналу «Нова і новітня історія».
З 1974 директор інституту історії СРСР АН СРСР. Нарочницький — один з основних авторів «Історії дипломатії» (т. 1, 1941; Державна премія СРСР, 1942; 2 изд., Т. 1, 1959).
З 1957 експерт-консультант МЗС СРСР, радник 1-го класу. Член комісії з видання дипломатичних документів при МЗС СРСР, відповідальний редактор 1-8 тт. публікацій «Зовнішня політика Росії XIX і початку XX століть» (1960—1972). Брав участь у багатьох міжнародних конгресах істориків.
На думку д.і.н., професора М. М. Машкіна, «особливе місце у всіх роботах О. Л. Нарочницького займала протидія нігілістично-ворожим поглядам на зовнішню політику Росії».
Автор і науковий редактор понад 400 робіт з загальної та російської історії, зовнішньої політики і дипломатії Росії і СРСР, історії міжнародних відносин, історіографії та джерелознавства. Серед них:
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.