Loading AI tools
писемність, яка використовується для передачі мокшанської і ерзянської мов З Вікіпедії, вільної енциклопедії
Мордовська писемність (рос. мордовская письменность) — писемність, яка використовується для передачі мокшанської і ерзянської мов. З моменту свого виникнення у XVIII столітті і до теперішнього часу базується на кирилиці. До початку XX століття абетка не мала стабільності і часто змінювалася. Сучасна діє з кінця 1920-х років.
Мордовська писемність | |
---|---|
Вид | Уральські мови |
Мови | мокшанська та ерзянська |
Період | з XVII століття |
Першою фіксацією мордовського мовного матеріалу є праця нідерландського вченого Ніколааса Вітсена «Noord en oost Tartarye», яка вийшла в Амстердамі у 1692 році. У цій книзі автор пропонує словничок з 325 мокшанських та ерзянських слів з перекладом на нідерландську мову[1]. Пізніше, у XVIII столітті, мокшанські і ерзянські слова і невеликі тексти неодноразово фіксувалися і видавалися у працях Петра Ричкова, Симона Палласа, Йоганна Готліба та інших російських та іноземних вчених. В їх працях використовувалися як латинська, так і кирилична транскрипції[1].
Графічне відображення мордовських фонем у записах XVIII століття:
УФА | Латиниця | Кирилиця | УФА | Латиниця | Кирилиця | УФА | Латиниця | Кирилиця | УФА | Латиниця | Кирилиця |
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
[a] | a, aa, ou | а, аа, я | [g] | g | г | [m] | m | м | [x] | ch | |
[ä] | ä, a, ai | я, а | [d] | d | д | [n], [n'] | n | н | [c], [ć] | ts, z, cz, tz | ц |
[o] | o | о | [ž] | sch | ж | [ŋ] | n, ng | н, нг | [č] | tsch, cz | ч |
[e] | e | е | [z], [ź] | z, s | з | [ŋ̩g] | ng | нг | [š] | sch, s, sh | ш, с |
[u] | u, ou | у, ю | [ʒ], [ʒ'] | dz, ds | дз | [p] | p | п | [šč] | schc | щ |
[ai] | ai, ei | ай, ей | [j] | j, i | й, ю, я | [r], [ŕ] | r | р | [ks] | ks, cks, x, kx | кс |
[i] | i, y | и | [ȷ] | ch, ix | [ʀ], [ʀ'] | r | палат. | j, i | ь | ||
[ə] | i, e, a, y | а | [k] | k, gk, ck, c | к | [s], [s'] | s, ss, ß | с | |||
[b] | b | б | [l], [l'] | l, ll | л, лл | [t], [t'] | t, d | т, д | |||
[v (u̠)] | v, w, u | в, у | [ʟ], [ʟ'] | x, l | [f] | f, ff | в |
У другій половині XVIII століття з'явилися власне мордовські тексти — в основному переклади коротких офіційно-урочистих творів, що були зроблені учнями і викладачами Казанської і Нижньогородської семінарій. У цих творах використовувалася кирилична абетка. В різних текстах по-різному були зображені графічні прийоми для передачі тих чи інших фонем[1].
На початку XIX століття почали з'являтися перші книги мордовськими мовами. Так, у 1804 році був виданий перший переклад церковнослов'янського букваря з катехізисом ерзянською мовою. А у 1821-1827 роках видано повний переклад Нового Заповіту ерзянською мовою. Однак ці книги не отримали помітного поширення, а якість перекладу була дуже низькою.
У 1867 році в Казані було засновано товариство Святого Гурія, метою якого була християнізація і просвітництво народів Росії. Завдяки його діяльності з 1870 року книговидання мордовськими мовами стає більш активним. Видаються не тільки переклади релігійних текстів, але з'являються букварі, а також окремі художні твори і фольклорні матеріали. Проте писемність абеток ерзянської та мокшанської мов різнилася, внаслідок відсутньої стандартизації. Однак спроби стандартизувати абетки були. Так, автор-упорядник ерзянського букваря Авксентій Юртов розробив власну графічну систему, послідовно уживаючи її у своїх працях. В цілому в друкованих виданнях XIX—XX століть ерзянська абетка не має суттєвих відмінностей від російської (крім наявності знаку Ҥ ҥ). Натомість мокшанська мова використовувала ряд додаткових знаків, що були нехарактерними російській: ӑ для ненаголошеного [a], я̈ для [ä] переднього ряду низького піднесення, ҥ для позначення позиційно обумовленого задньоязикового варіанту н перед г і к. Однак в інших мокшанських виданнях того часу, як правило, використовувалася стандартна російська абетка (в «Священній історії Старого завіту» 1898 року використовувався знак ԙ)[2].
Відмінності абеток букварів кінця XIX — початку XX століття:
З 1920 року почалося активне книговидання мокшанською та ерзянською мовами. Друкувалися газети. Однак єдина діалектна база і стандартизована абетка з правописними нормами були відсутні. У 1924 році ця проблема була розглянута на з'їзді мордовських вчителів, а в 1928 році на Московській мовній конференції. З середини 1920-х почали з'являтися спроби вироблення єдиних літературних норм і діалектної бази. В основу мокшанської літературної мови були покладені краснослободська і темникова говірки, а в основу ерзянської — говірка Козлівки.
У графічному відношенні процес становлення мордовської писемності мав такі особливості: з 1920 по 1924 рік використовувалася стандартизован російська абетка без додаткових знаків. Звук [ə] став позначатися літерою а, а звук [ä] — літерою е. У 1924 році для передачі специфічних глухих приголосних [ʟ] і [ʀ] були введені літери ԕ і ԗ, а для [ä] стали використовувати літери э і ӭ, проте останню пізніше скасували. У виданнях мокшанської мови у 1924—1926 роках для позначення [ə] іноді використовувалися літери ĕ, ŏ і ы̆.
У 1927 році всі додаткові літери мокшанської і ерзянської мов були скасовані і абетка отримала вже сучасний вид, повністю збігаючись з російською. Для позначення [ʟ] і [ʀ] стали використовувати буквосполучення лх і рх (палаталізовані льх, рьх).
У 1993 році були прийняті нові правила орфографії мокшанської мови, згідно з якими зредукований [ə] позначався на початку слова і в першому закритому складі літерою ь[3].
25 березня 1932 року в рамках всесоюзного процесу латинізації Всесоюзним центральним комітетом Нової абетки була прийнята мордовська абетка на латинській основі. Вона складалася з таких літер: A a, Ә ә, B в, C c, Ç ç, D d, Е е, E e, F f, G g, Ь ь, I i, J j, K k, L l, M m, N n, O o, ө ө, P p, R r, S s, Ş ş, T t, U u, Y y, V v, X x, Z z, Ƶ ƶ, ȷ, Rx, Lh. 19 травня 1932 року після обговорення з місцевими фахівцями Нижньо-Волзький комітет Нової абетки прийняв цю абетку у дещо зміненому вигляді: A a, B в, C c, Ç ç, D d, Ә ә, F f, G g, Y y, I i, J j, K k, L l, M m, N n, O o, P p, R r, S s, Ş ş, T t, U u, V v, X x, Z z, ƶ ƶ, ь ь, Rx, Lh[4]. Однак ніяких реальних кроків для впровадження мордовської латинізованої абетки далі не було зроблено, а розвитку вона не отримала.
Проект 1 | Проект 2 | Проект 3[5] | Кирилиця | Проект 1 | Проект 2 | Проект 3 | Кирилиця | Проект 1 | Проект 2 | Проект 3 | Кирилиця |
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
A a | А а | I i | И и | Ş ş | Ш ш | ||||||
Ә ә | Ja ja | Ä ä | Я я | J j | Й й | T t | Т т | ||||
B в | Б б | K k | К к | U u | У у | ||||||
C c | Ц ц | L l | Л л | Y y | Ju ju | Ü ü | Ю ю | ||||
Ç ç | Ч ч | M m | М м | V v | В в | ||||||
D d | Д д | N n | Н н | X x | Х х | ||||||
Э э | Ә ә | Э э | O o | О о | Z z | З з | |||||
E e | Je je | E e | Е е | Ө ө | Jo jo | Ö ö | Ё ё | Ƶ ƶ | Ж ж | ||
F f | Ф ф | P p | П п | ȷ | ь | ь | |||||
G g | Г г | R r | Р р | Rx rx | Рх рх | ||||||
Ь ь | Y y | Ы ы | S s | С с | Lh lh | Lx lx | Лх лх |
Сучасна мордовська абетка для мокшанскої та ерзянської мов діє з кінця 1920-х років. Графічно вона повністю збігається з російською.
А а | Б б | В в | Г г | Д д | Е е | Ё ё | Ж ж | З з | И и | Й й |
К к | Л л | М м | Н н | О о | П п | Р р | С с | Т т | У у | Ф ф |
Х х | Ц ц | Ч ч | Ш ш | Щ щ | Ъ ъ | Ы ы | Ь ь | Э э | Ю ю | Я я |
Фонетичне значення окремих літер:
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.