Loading AI tools
З Вікіпедії, вільної енциклопедії
Марі́я (порт. Maria; 12 серпня 1538 — 7 вересня 1577) — португальська інфанта, принцеса Пармська (1565—1577). Представниця Авіської династії. Народилася в Лісабоні, Португалія. Старша донька гімарайнського герцога Дуарте I й браганської герцогині Ізабели. Онука португальського короля Мануела I, небога португальського короля Жуана III. Дружина пармського герцога Алессандро Фарнезе (з 1565). У шлюбі мала трьох дітей — Маргариту, Рануччо I й Одоардо. Померла в Пармі, Італія.
Марія | ||
![]() | ||
![]() | ||
| ||
---|---|---|
8 листопада 1565[1] — 7 вересня 1577 | ||
Народження: |
12 серпня 1538 Лісабон, Португалія | |
Смерть: |
7 вересня 1577 (39 років) Парма, Італія | |
Поховання: | Sanctuary of Santa Maria della Steccatad | |
Країна: | Португальське королівство | |
Релігія: | католичка | |
Рід: | Авіська | |
Батько: | Дуарте I Гімарайнський | |
Мати: | Ізабела Браганська | |
Шлюб: | Алессандро Фарнезе | |
Діти: | Ranuccio I Farnesed, Margherita Farnese of Parmad і Odoardo Farnesed | |
Марія народилася 12 серпня 1538 року в Лісабоні (за іншими даними — 8 грудня того ж року[3]). Вона була старшою донькою гімарайнського герцога Дуарте I, сина португальського короля Мануела I, і браганської герцогині Ізабели. Дівчинка отримала першокласне виховання — вона знала давньогрецьку і латину, вивчала філософію, математику, природничі науки і Святе Письмо[3].
Завдяки пропозиціям кастильського короля Феліпе II та пармського герцога Оттавіо Фарнезе, Марія мусила вийти заміж за Алессандро Франезе, герцогського сина, спадкоємця пармського престолу[3]. 14 вересня 1565 року вона виїхала з Лісабона до Брюсселя, до двору Феліпе ІІ[3]. Шлюб відсвяткували 8 листопада того ж року[1] (за іншими даними — 11 листопада[4], або 30 листопада[3]). Церемонія і гуляння були дуже пишними. Ставши дружиною Алессандро, інфанта Марія отримала титул принцеси-спадкоємниці Пармської.
1566 року Марія переїхала з чоловіком до Парми. Наступного року в неї народилася перша дитина — Маргарита. 1569 року Марія народила сина Рануччо, майбутнього герцога Парми, а 1573 року — Одоардо, майбутнього кардинала.
Марія прославилися за життя як меценатка і дуже побожна жінка. Вона привезла до Італії так звану «Кулінарійну книгу інфанти Марії», яка зберігається в Неаполітанській бібліотеці. Їй належить «Духовний каталог» (порт. Directório espiritual) з цитатами Святих Отців[3].
Марія померла 7 вересня 1577 року в Пармі, у 39-річному віці. Її тіло поховали у міській Церкві святої Марії Магдалини, а 1823 року за наказом Марії-Луїзи перепоховали у Пармській базиліці Діви Марії поруч із Алессандро.
Першу біографію Марії — «Життя і смерть найяснішої Марії Португальської, принцеси Пармської і П'яченцької» написав єзуїт Себаштіан Морайш, що був її сповідником, а згодом працював у Японії. Ця праця вийшла італійською 1578 року в Болоньї та 1602 року в Римі[3].
У ряді джерел Марію називають герцогинею Пармською, проте вона не мала цього титулу, оскільки її чоловік став герцогом 1586 року після смерті батька Оттавіо, через 9 років після смерті Марії.
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.