Loading AI tools
книга З Вікіпедії, вільної енциклопедії
«Людина біжить над прірвою» — роман, що написаний українським письменником Іваном Багряним відразу після Другої світової війні в таборах Ді-Пі (1948-49, Гарміш-Партенкірхен) та вперше надрукований посмертно 1965 року у ной-ульмському видавництві "Україна".
![]() Палітурка першого видання 1965 року | |
Автор | Іван Багряний |
---|---|
Країна | ![]() |
Мова | українська |
Видавництво | Україна |
Видано | 1965[1] |
Тип носія | друкований (палітурка) |
Сторінок | 331 |
|
Людиною, яка біжить над прірвою, йде «по лінії найбільшого опору», в цьому романі виступає знову молодий українець Максим Колот, який у воєнний 1943 рік опиняється між життям і смертю, тобто між двома смертями, між двома воюючими арміями. Ці фронти — фашистський і радянський — мовби сталеві лещата, захоплюють у своє немилосердно стискуюче коло піщинку на полі жорстокої історії, намагаючись її стерти з лиця життя, а вона підхоплюється, зривається силою своєї віри в незнищенність свого маленького, але власного «я» і перемагає. Бо сповідує витворений нею самою псалом одвічному сенсові людського життя на землі: «Я буду вмирати, та, поки маю дихання в мені, я буду змагатись і буду квапитись хапати іскри сонця, відбитого в людських очах, я буду з тугою вчитись тайни самому запалювати їх, шукаючи в тих,іскрах дороги з чорної прірви в безсмертя…».[1][2]
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.