Бари́ло[1][2][3] (від пол.baryła < італ.barile < лат.barilla, barillus, звідси також «барель»)[4], бочо́нок[5]— бондарний виріб; невелика посудина для рідини (найчастіше з дерева) з двома днищами і опуклими стінками, стягнутими обручами; невеличка пузата бочка. Використовувалася для зберігання води, меду, вина, пива тощо.
Барило
У Вікіпедії є статті про інші значення цього терміна: Барило (значення).
Синоніми— бари́лечко[3], бари́лко[2][3], бари́лочко[3], бари́льце[2][3], бариля́ка[3], барильчи́на[3], бочо́нок[6], а також пуза́нь, пуза́нчик, пухтїй, черева́нь, черевко́, бруха́ч[3], у західних діалектах— ґеле́та[7]. Маленький бочонок також називався бочалка[8].
Барильце для коньякуБочки й барилоГедвіґ Генке Сценка в італійському винному льосі, 1887
Перлини української народної пісні / Упорядник Микола Гордійчук.— Київ: Музична Україна, 1991; Пісенний вінок: Українські народні пісні / Упорядник Андрій Михалко.— Київ: Криниця, 2007.