Андрі́й Ві́кторович Аболма́сов (нар.6 жовтня 1969 — пом.17 серпня 2014, поблизу Луганська) — український військовик, фельдшер медичного пункту 24-го батальйону територіальної оборони «Айдар», старший сержант Збройних сил України[1]. Учасник російсько-української війни.
Андрій Аболмасов | |
---|---|
![]() | |
![]() | |
Загальна інформація | |
Народження | 6 жовтня 1969 Київ, Українська РСР, СРСР |
Смерть | 17 серпня 2014 (44 роки) Хрящувате, Краснодонський район, Луганська область, Україна (підрив міни) |
Поховання | Лісове кладовище |
Псевдо | «Док» |
Військова служба | |
Приналежність | ![]() |
Вид ЗС | ![]() |
Рід військ | Територіальна оборона |
Формування | |
Війни / битви | |
Нагороди та відзнаки | |
Життєпис
Андрій Аболмасов народився 6 жовтня 1969 року в Києві у родині військовослужбовця. За походженням — росіянин.
У 1989 році закінчив Київське медичне училище № 2 за спеціальністю «фельдшер».[2] Після закінчення медучилища проходив строкову військову службу в ВПС СРСР.
Мешкав у Дарницькому районі Києва. Брав активну участь у Євромайдані взимку 2013—2014 років. 19 лютого 2014 року приєднався до 8-ї «афганської» сотні самооборони Майдану.
На фронт вирушив добровольцем. Старший сержант батальйону «Айдар», фельдшер медичного пункту.
Загинув 17 серпня 2014 року у боях під Луганськом: коли ворожий снаряд влучив у будівлю, де були українські військові, Аболмасов прикрив чотирьох побратимів — («айдарівців» Юрія Надашкевича «Фізика», Олексія Мельника «Балку» та Віталія Мороза «Горця», а також мінометника з іншого підрозділу, ім'я якого поки невідоме) від вибуху своїм тілом[1].
Похований у Києві на Лісовому кладовищі. Залишились батьки, дружина-неповносправна та дочка Богдана.
Вшануваня пам'яті
- 1 вересня 2015 року в Києві на будівлі медичного коледжу імені П. І. Гаврося, по вулиці Академіка Білецького 16, де навчався Андрій Аболмасов, на його честь відкрито меморіальну дошку[3].
- У листопаді 2019 році Панельну вулицю в Дніпровському районі Києва перейменовано на вулицю Андрія Аболмасова.
- Його портрет розміщений на меморіалі «Стіна пам'яті полеглих за Україну» у Києві: секція 2, ряд 9, місце 40.
- Вшановується 17 серпня на щоденному ранковому церемоніалі вшанування українських захисників, які загинули цього дня у різні роки внаслідок російської збройної агресії[4]
Нагороди
- Орден «За мужність» III ступеня (посмертно) — за особисту мужність і героїзм, виявлені у захисті державного суверенітету та територіальної цілісності України, вірність військовій присязі під час російсько-української війни, 29 вересня 2014 року
- Нагрудний знак «За військову доблесть» (МОУ; посмертно)
- Нагрудний знак «За оборону Луганського аеропорту» (посмертно)
- медаль ВГО «Країна» «Доброволець АТО» (посмертно)
Примітки
Джерела
Wikiwand in your browser!
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.