Loading AI tools
військова частина З Вікіпедії, вільної енциклопедії
30-та окрема механізована бригада імені князя Костянтина Острозького (30 ОМБр, в/ч А0409, пп В2731) — формування механізованих військ у складі Сухопутних військ Збройних сил України. За організаційно-штатною структурою входить до складу ОК «Північ».
30-та окрема механізована бригада (з 2004) 30-та окрема танкова бригада 30-та танкова дивізія (1992—2003) | |
---|---|
![]() Нарукавний знак бригади | |
На службі | грудень 1992— дотепер |
Країна | ![]() |
Вид | ![]() |
Тип | ![]() |
У складі | ![]() |
Пункт базування | Житомирська область, м.Звягель |
Оборонець | князь Костянтин Острозький |
Гасло | «Божою милістю» лат. Dei Gratia |
Бойове знамено | ![]() |
Війни/битви | Російсько-українська війна |
Нагороди | ![]() |
Командування | |
Поточний командувач | полковник Володимир Сіленко |
Знаки розрізнення | |
Польовий нарукавний знак | ![]() |
![]() |
Під час війни на сході України бригада у 2014 році вела важкі бої в Секторі «Д».
Бригада носить ім'я князя Костянтина Острозького — полководця Великого князівства Литовсько-Руського ранньомодерної доби.
В січні 1992 року 30-та гвардійська танкова дивізія увійшла до складу Збройних Сил України. В лютому 1992 року особовий склад дивізії склав присягу на вірність народу України. Згідно Директиви НГШ № 115/1/0627 від 25 серпня 1993 року увійшла до бойового складу 8-го армійського корпусу.
Згідно з планом підготовки ЗС України в період з 10 по 18 листопада 1994 року в частинах 30 танкової дивізії проводилася інспекція Міністерства оборони України на чолі із заступником Міністра оборони України, командувачем Сухопутних військ ЗС України генерал-полковником Собковим В. Т. За результатами інспекції стан справ в частинах дивізії було оцінено на «задовільно».
Згідно Директиви командувача Північного ОК від 31 грудня 1997 року № 30/1/0201 був розформований 319 механізований полк.[1]
Указом Президента України від 20 жовтня 1999 року за бойові заслуги особового складу в період Великої Вітчизняної війни, високий професіоналізм у виконанні поставлених завдань у мирний час і з метою виховання військової молоді на бойових традиціях старшого покоління дивізії присвоєно почесне найменування Новоград-Волинська зі збереженням усіх почесних найменувань та нагород. Водночас Президентом України Леонідом Кучмою дивізії вручено бойовий прапор.
У жовтні 2000 року на базі дивізії вперше в історії незалежної України та її Збройних Сил проведені командно-штабні мобілізаційні навчання з реальним призовом військовозобов'язаних. Присутні на навчаннях Президент України Леонід Кучма, Міністр оборони України Генерал армії України Олександр Кузьмук, командувач Сухопутних військ ЗС України генерал-полковник Петро Шуляк високо оцінили бойовий вишкіл воїнів-танкістів та стан справ у з'єднанні загалом.
До 30 жовтня 2003 року дивізія, згідно з Директивою Міністра оборони України, була переформована на 30-ту окрему гвардійську танкову бригаду зі збереженням усіх почесних найменувань та нагород.
30 липня 2004 року танкова бригада, згідно з Директивою Міністра оборони України, переформована на 30-ту окрему гвардійську механізовану бригаду.
З'єднання входило до Об'єднаних Сил швидкого реагування.
У червня 2005 році на базі з'єднання розпочато експеримент щодо укомплектування військовослужбовцями за контрактом. Високий рівень фахової майстерності та польового вишколу показали військовослужбовці за контрактом 1 механізованої роти 1 механізованого батальйону під час проведення широкомасштабних навчань «Реакція-2005», що проводилися восени 2005 року на Житомирському навчальному центрі. За підсумками бойової підготовки у 2005 році колектив бригади займає 1 місце серед з'єднань та частин 8 армійського корпусу.
Восени 2007 року в ході проведення батальйонних тактичних навчань з бойовою стрільбою «Артерія — 2007» на 240 Житомирському навчальному центрі з 1 механізованим батальйоном, цей підрозділ підтвердив свій високий рівень. Закономірно 1 механізований батальйон за підсумками 2007 року займає 1 місце серед підрозділів 8 армійського корпусу. На 12 жовтня 2007 року 2-й механізований батальйон бригади розгорнуто у Косово, як частину ПОЛУКРБАТ.[2]
Серед особового складу з'єднання майже 300 військовослужбовців брали участь у виконанні завдань у складі миротворчих контингентів у Сьєра-Леоне, Лівані, Іраку, Косово.
Станом на 2012 рік командувачем бригади був колишній командувач 5-ї окремої механізованої бригади в Іраку.[3]
Навесні 2014 року, після інтервенції Росії до Криму, 30-та механізована бригада була однією з п'яти бригад Збройних сил України, що комплектувалася на той час контрактниками й була боєздатна, маючи змогу виставити близько 1000 бійців.[4] Підрозділи бригади вирушили на південь, очікуючи з Криму ймовірного удару.[5][6][7] Згодом підрозділи перемістили до Арабатської стрілки, а потім — до Скадовська і Бердянська.[6]
Першим боєм 30-ї бригади став бій 22 травня в районі м. Рубіжне на Луганщині.[8][9] У бою бригада втратила загиблими 3 бійців, проросійські бойовики втратили щонайменше 5 чоловік.
Після звільнення Слов'янська українськими військами 5 липня, підрозділи бригади отримали наказ зайняти Савур-Могилу і завдати удару вздовж кордону для звільнення оточених там українських сил.[7]
28 липня колона техніки 1-ї батальйонно-тактичної групи прямувала до стратегічно важливої висоти Савур-могили.[6]
Починаючи з 11 серпня позиції 3-го батальйону під Степанівкою Шахтарського району зазнавали нищівних артилерійських ударів з Росії. Військові ховались у випадкових укриттях — більша частина техніки була знищена. Почалося масове дезертирство мобілізованих солдатів. У ніч із 12 на 13 серпня з'явилося повідомлення про 50 танків, які наступають на Маринівку та Степанівку із російського боку.[10]
Офіцери отримали наказ самотужки виходити від кордону на захід. 13 серпня група майора Миколи Лісовського і майора Сергія Гордієнка виходила зі Степанівки однією з останніх. Офіцери та ще четверо українських бійців загинули разом в полі неподалік понівеченої САУ.[10]
24 серпня 2018 року бригада дістала ім'я князя Костянтина Острозького.
25 жовтня 2018 року бригада перейшла на нову систему харчування за каталогом продуктів.[11]
Наприкінці червня 2019 року завершено будівництво першої черги казарм поліпшеного планування.[12]
Восени 2019 року бригаду вивели з зони виконання завдань, де вісім місяців бригада боронила українську землю на Сході України.[13] В березні 2020 року бригада знову повернулася на передові позиції Луганської області де на відмінно виконувала поставлені завдання.[14]
На початку липня 2021 року, відбувши бойове злагодження 30 окрема механізована бригада знову вирушила на передову, зайнявши оборону на так званій Світлодарській дузі на Бахмутському напрямку (Луганське, Світлодарськ та Троїцьке).
У серпні-вересні 2022 року підрозділи 30 ОМБр брали участь у Слобожанському контрнаступі.[15] Бригада воювала в районі Ізюму,[16] і заявила про значні трофеї: панцерники, БМП, МТЛБ, боєприпаси.[17]
Наприкінці 2022 року бригада воювала у Бахмуті.[18]
У березні 2023 року воювала під Бахмутом.[19]
У серпні 2023 року бригада відбила позиції між населеними пунктами Оріхово-Василівка та Залізнянське.[20]
У січні 2024 року командир бригади розповів про шлях бригади.[21]
Восени 2014 року бригаді було підпорядковано 10-й окремий мотопіхотний батальйон (нині в складі 59 ОМПБр), а пізніше 2-й окремий мотопіхотний батальйон «Горинь».
До 2018 року бригада носила почесні назви Новоград-Волинська Рівненська.
Указом Президента України від 22 серпня 2018 року № 232/2018 бригада дістала ім'я князя Костянтина Острозького, який в битві під Оршею 1514 року розбив московське військо.[23][24]
6 травня 2022 року бригада була відзначена почесною відзнакою «За мужність та відвагу».[25]
2018 року була запропонована символіка, в основі якої ― символи князя Костянтина Острозького. За словами Віталія Гайдукевича, 30-та бригада буде другою частиною у Збройних силах, яка нестиме в почесному прапорі і на нашивках старий символ української мілітарної міці — остро́гу князя. До 30-ї бригади старий символ — двозуб Святослава, — був взятий у ССО і 3-му полку спецпризначення. У прапорі бригади відображено символіку фортеці князя Острозького. Фортеця була розташована у старовинному Звягелі, місці дислокації бригади.[26] Ця емблема авторства Віталія Гайдукевича і Олексія Руденка й була ухвалена: символом бригади став щит «британського типу», облямований жовтим кантом, розділений (розсічений) на червону (геральдично праворуч) та чорну (геральдично ліворуч) половини. Щит містив геральдичну фігуру з герба князя Костянтина Острозького, названа «острогою» або «лицарською шпорою». Михайлом Слободянюком ця символіка оцінювалася як лаконічна, геральдично правильна, заснована на європейських традиціях.[27]
Найвищими державними нагородами відзначені:
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.