Loading AI tools
астероїд З Вікіпедії, вільної енциклопедії
1566 Іка́р (1566 Icarus, дав.-гр. Ἴκαρος) — невеликий навколоземний астероїд із групи Аполлона з надзвичайно витягнутою орбітою. Він був відкритий 27 червня 1949 року німецьким астрономом Вальтером Бааде в Паломарській обсерваторії (США) і названий на честь Ікара — персонажа давньогрецької міфології, відомого своєю незвичайною смертю.
![]() | |
Відкриття[1] | |
---|---|
Відкривач | Вальтер Бааде |
Місце відкриття | Паломарська обсерваторія |
Дата відкриття | 27 червня 1949 |
Позначення | |
Названа на честь | Ікар |
Тимчасові позначення | 1949 MA |
Категорія малої планети | Астероїд головного поясу |
Орбітальні характеристики[2] | |
Епоха 23 травня 2014 (2 456 800,5 JD) | |
Велика піввісь | 1,077920643534 а. о. |
Перигелій | 0,186518704244 а. о. |
Афелій | 1,969322582824 а. о. |
Ексцентриситет | 0,826964345321 |
Орбітальний період | 408,7696195295 д |
Середня орбітальна швидкість | 0,880691672767 °/д |
Середня аномалія | 54,95922114657° |
Нахил орбіти | 22,83005491004° |
Довгота висхідного вузла | 88,02750521705° |
Аргумент перицентру | 31,35427654883° |
Фізичні характеристики | |
Розміри | 1,0 км |
Період обертання | 2,273 год |
Альбедо | 0,51 |
Стандартна зоряна величина | 16,9 |
![]() |
Астероїд має високий ексцентриситет орбіти — майже 0,83, через що у процесі свого руху орбітою він значно змінює свою відстань від Сонця й перетинає орбіти всіх планет земної групи. Цим Ікар виправдовує свою назву — адже в перигелії своєї орбіти він проникає всередину орбіти Меркурія і наближається до Сонця на відстань 28,5 млн км. У цей момент його поверхня нагрівається до температури понад 600 °C.
У період між 1949 і 1968 роками Ікар підійшов до Меркурія настільки близько, що той своїм гравітаційним полем змінив орбіту астероїда. У 1968 році австралійські астрономи здійснили розрахунки, згідно з якими Ікар внаслідок наближення до Землі в цьому році може впасти на неї — в Індійському океані, неподалік африканського узбережжя. На щастя, ці розрахунки виявилися хибними: астероїд розминувся із Землею на відстані лише 6,36 млн км. Утім, якби він все ж упав на Землю, енергія удару була б еквівалентна 100 Мт у тротиловому еквіваленті.
Ікар наближається до Землі кожні 9, 19 та 38 років. Востаннє він наближався в 1996 році і пролетів на відстані 15,1 млн км. Наступне наближення до нашої планети станеться в 2015 році — астероїд має пролетіти на відстані 8,1 млн км від Земли.
Навесні 1967 року професор Массачусетського технологічного інституту дав своїм студентам завдання розробити проєкт знищення цього астероїда на випадок його неминучого зіткнення із Землею. Цей проєкт став відомий під назвою «Ікар». Перше повідомлення про нього з'явилося в журналі «Тайм» у червні 1967 року[3], а найкращі роботи були опубліковані у вигляді книги рік по тому[4][5]. Ця робота надихнула голлівудських продюсерів на створення фільму-катастрофи «Метеор»[6][7].
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.