Loading AI tools
З Вікіпедії, вільної енциклопедії
Япо́нське мо́ре або Східне море (яп. 日本海, Nihon kai; півд. кор. 동해, Donghae; півн. кор. 조선동해, Chosŏn Tonghae) — напівзамкнуте море Тихого океану, між материком Євразією та його Корейським піостровом і Японським архіпелагом та островом Сахаліном. Омиває береги Японії, Російської Федерації, Південної й Північної Кореї. Площа 1 062 000 км²[lower-alpha 1],глибина до 3 742 м, солоність морської води 33,7 — 34,8‰.
![]() | |
40° пн. ш. 135° сх. д. | |
Розташування | Тихий океан |
---|---|
Прибережні країни | Японія, Південна Корея, КНДР і Росія |
Довжина | 2254 км |
Ширина | 1072 км |
Найбільша глибина | 3742 м |
Середня глибина | 1 752 м |
Довжина берегової лінії | 7600 км |
Об'єм | 1 630 000 км³ |
Площа | 978 000 ± 1 км²[1][2] і 1 048 950 км²[3] |
Впадаюча річка | Ґо, Річка Моґамі, Шінано, Тешіо, Туманна, Аракава[d], Хімекаваd, Івакі[d], Kemad, Київка, Койошіd, Куробе[d], Кудзурюd, Maksimovka Riverd, Маруяма[d], Milogradovkad, Омоноd, Секі[d], Сендай[d], Serebryankad, Шірібецу, Такацу[d], Тедоріd, Йонешіроd, Abu Riverd, Агано, Aka Riverd, Akaishi Riverd, Amanogawad, Amgud, Велика Хадя, Botchid, Dzhigitovkad, Gakkō Riverd, Gamo Riverd, Hii Riverd, Honbetsu Riverd, Horikappu Riverd, Hyeongsan Riverd, Ішікарі, Kabanyad, Kakehashi Riverd, Katsuta-gawad, Kechi Riverd, Koromo riverd, Lidovkad, Machino Riverd, Margaritovkad, Masuda Riverd, Nakamura Riverd, Нактонган, Obruchyovkad, Ōno Riverd, Oirase Riverd, Oyabe Riverd, Q11358304?, Fushimi Riverd, Uchikawa Riverd, Q11398673?, Q11416897?, Q11429012?, Q11431886?, Q11437475?, Daishōji Riverd, Q11499575?, Q11501614?, Q11511261?, Q11517367?, Q11518238?, Q11535001?, Mizusawa Riverd, Q11558033?, Q11566446?, Q11611732?, Q11645083?, Suyeong Riverd, Rumoi Riverd, Saigawa Riverd, Shirakami Riverd, Shiribeshi-Toshibetsu Riverd, Shizuma riverd, Sukhodold, Takeno Riverd, Tama Riverd, Tayëzhnayad, Тенджінd, Ukawa riverd, Yedinkad, Yura riverd і Geumjin Riverd |
![]() | |
![]() |
З іншими морями з'єднане п'ятьма протоками: Татарською протокою між материковою частиною Азії та Сахаліном з Охотським морем; протокою Лаперуза між Сахаліном і Хоккайдо з Охотським морем; протокою Цугару між островами Хоккайдо і Хонсю з Тихим океаном; протокою Канмон між Хонсю та Кюсю з Внутрішнім Японським морем; Корейською протокою між Корейським півостровом і Кюсю із Східнокитайським та Жовтим морем.
Найбільші затоки: Східно-Корейська і Петра Великого. Острови: Ребун, Рішірі, Окушірі, Садо, Уллиндо, Окі. У море впадають річки: Туманна, Шінано, Тешіо, Моґамі, Ґо, Ісікарі, Омоно, Тумнін, Самарга, Коппі та інші.
Рельєф дна являє собою замкнуту улоговину, у центральній частині якої підноситься підводне підняття Ямато (глибина над гребнем 285 м), у північній — підняття Витязя та хребет Богорова.
Протягом століть море захищало Японію від наземних вторгнень, особливо з боку монголів. По ньому давно ходили азійські, а з 18 століття — європейські кораблі. Російські експедиції 1733—1743 років склали карту Сахаліну та Японських островів. У 1780-х роках француз Жан-Франсуа Лаперуз вирушив на північ через протоку, згодом названу його ім'ям. У 1796 році британський військово-морський офіцер Вільям Роберт Броутон досліджував Татарську протоку, східне узбережжя Далекого Сходу й Корейський півострів.
У 1803—1806 роках російський мореплавець Іван Крузенштерн, під час навколосвітньої експедиції на кораблі «Надєжда» також досліджував Японське море й східні береги Японських островів. У 1849 році інший російський дослідник Геннадій Невельской відкрив протоку між материком і Сахаліном і наніс на карту північну частину Татарської протоки. Російські експедиції 1853—1854 і 1886—1889 років займалися вимірюванням температури поверхні та вивченням припливів. Вони також задокументували циклональний характер морських течій.
Інші відомі експедиції 19-го століття включають американську Північно-тихоокеанську експедицію (1853—1856) і британську Експедицію «Челленджера» (1872—1876). Водну екосистему моря описав Володимир Бражников у 1899—1902 роках і Петро Шмідт у 1903—1904 роках. Японські наукові дослідження моря почалися тільки 1915 року й стали систематичними з 1920-х років.
Акваторія моря лежить у помірному кліматичному поясі, лише найпівденніша — у субтропічному[4]. Увесь рік панують помірні повітряні маси. Переважають західні вітри. Цілий рік переважає циклонічна діяльність, погода мінлива, часті шторми, зволоження достатнє й надмірне[5].
Взимку на північному заході моря температура поверхневих вод нижча за 0 °C, на південному сході — вища за +10°C, влітку відповідно досягає +18°C та +24, + 26°C. Північно-західна частина моря вкрита кригою переважно з листопада до березня. З півдня в море заходить тепла Цусімська течія.
Акваторія моря утворює однойменний морський екорегіон бореальної північнотихоокеанської зоогеографічної провінції[6]. У зоогеографічному відношенні донна фауна континентального шельфу й острівних мілин до глибини 200 м належить до пацифічної області бореальної зони[7].
Висока концентрація розчиненого кисню призводить до багатої водного життя Японського моря — тут налічується понад 800 видів водних рослин і понад 3500 видів тварин, у тому числі понад 900 видів ракоподібних, близько 1000 видів риб і 26 видів ссавців. Прибережні райони містять кілька кілограмів біомаси на квадратний метр. До пелагічних (океанічних) риб відносяться сайра, скумбрія, ставрида, сардини, анчоуси, оселедець, морський лящ, кальмари й різні види лосося та форелі. Донна іхтіофауна представлена такими рибами, як тріска, минтай і терпуг.
Ссавці представлені тюленями й китами (давня китайська назва моря була «Китове море»), а ракоподібні — креветками й крабами. Через неглибокі протоки, що з'єднують море з Тихим океаном, Японське море не має характерної океанічної глибоководної фауни. Флору й фауну, унікальну для регіону навколо Японського моря, називають «елементами Японського моря».
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.