Loading AI tools
З Вікіпедії, вільної енциклопедії
Хо Ші Мін (у багатьох джерелах Хо Ши Мін[1][2][3][4][5][6][7]; в'єт. Hồ Chí Minh, кит. 胡志明, 19 травня 1890 — 2 вересня 1969) — в'єтнамський революціонер, державний діяч. Справжнє прізвище — Нгуєн; інший псевдонім Нгуєн Ай Куок (в'єтн. Nguyễn Ái Quốc, 阮愛國, «Нгуен-патріот»). З 1920-х років активіст Комінтерну, відвідував Москву (перший раз 1923 року) і (під ім'ям «Нюен-Ай-квак») давав інтерв'ю для журналу «Огонёк» Осипу Мандельштаму[8]. У 1960-их був широко відомим як «Дядечко Хо». Ідеологічно марксист-ленініст, він був головою та першим секретарем Робітничої партії В’єтнаму.
Хо Ші Мін Hồ Chí Minh | |||
![]() | |||
| |||
---|---|---|---|
2 березня 1946 — 2 вересня 1969 | |||
Попередник: | Посаду започатковано | ||
Наступник: | Посаду ліквідовано | ||
| |||
2 березня 1946 — 2 вересня 1969 | |||
Попередник: | Посаду започатковано | ||
Наступник: | Тон Дик Тханг | ||
| |||
2 вересня 1945 — 20 вересня 1955 | |||
Попередник: | Посаду започатковано | ||
Наступник: | Фам Ван Донг | ||
| |||
1 листопада 1956 — 10 вересня 1960 | |||
Попередник: | Чионг Тінь | ||
Наступник: | Ле Зуан | ||
Ім'я при народженні: | в'єт. Nguyễn Sinh Cung | ||
Народження: |
19 травня 1890 Кімлієн, повіт Намдан, провінція Нгеан, Французький Індокитай | ||
Смерть: |
2 вересня 1969 (79 років) Ханой, ДРВ | ||
Причина смерті: | серцева недостатність | ||
Поховання: | Мавзолей Хо Ші Міна, Ханой | ||
Національність: | В'єтнамець | ||
Країна: | ДРВ, В'єтнам, Аннам і Французький Індокитай | ||
Релігія: | Vietnamese folk religiond | ||
Освіта: | Комуністичний університет трудящих Сходу | ||
Партія: |
1) ФКП (1920–1930) 2) ПТВ (з 1930) | ||
Батько: | Нгуєн Шинь Шак | ||
Мати: | Хоанг Тхі Лоан | ||
Автограф: | ![]() | ||
Нагороди: | |||
| |||
|
Був Прем'єр-міністром (1946–1955) і президентом (1955–1969) Північного В'єтнаму.
Хо Ші Мін був поліглотом, володів французькою, англійською, китайською, італійською, російською, в'єтнамською та есперанто мовами. Завдячуючи його ставленню до ідеї міжнародної планової мови, есперанто у В'єтнамі отримав добре поширення та розвиток: визнані есперанто-поети отримують державні премії, міжнародне радіо В'єтнаму веде мовлення есперантською, тощо[9].
Хо Ші Мін народився в селі Кімлієн, повіт Намдан, провінція Нгеан. Його ім'я при народженні (перше, або молочне, ім'я) — Нгуєн Шинь Кунг. За в'єтнамською традицією перед вступом до школи він отримав друге (офіційне, або «книжкове», ім'я) —Nguyễn Tất Thành — «Нгуен-тріумфатор».[10]
Його батько, Нгуєн Шинь Шак, прибічник конфуціанської патріотичної партії, був найосвіченішою людиною в селі, отримав почесне звання фобанга (друге за значенням), у подальшому його запрошували на посаду начальника повіту. Мати — Хоанг Тхі Лоан — померла у віці 32 років під час пологів, при народженні четвертої дитини.[10]
1911 року Нгуєн під вигаданим іменем вступив на пароплав матросом, відвідавши Європу й Америку. На батьківщину він повернувся за 30 років. У 1916–1923 роках проживав у США, Великій Британії та Франції. У Парижі взяв псевдонім Нгуєн Ай Куок (Nguyễn Ái Quốc, 阮愛國, «Нгуєн-патріот»). 1919 року звернувся до керівників держав, які підписували Версальський договір, щоб вони надали свободу народам Індокитаю. 1920 року вступив до лав Французької комуністичної партії. В Радянському Союзі він остаточно сформувався як комуністичний лідер. З 1920-их років — активіст Комінтерну. Свої погляди він виклав на V конгресі Комінтерну (1924), де виступив з доповіддю з колоніального питання.[10]
1923 року приїхав на запрошення Комінтерну з Парижа до Москви. Для конспірації перепустка до СРСР була виписана на інше ім'я. Їхати довелось через Німеччину: до Берліна, звідти — до Гамбурга, 30 червня 1923 року він прибув пароплавом до Петрограда, а потім потягом — до Москви. Дуже хотів побачитись із Леніним, однак зустрітись не судилось, оскільки радянський вождь вже був серйозно хворим і невдовзі помер. Нгуєн Ай Куок зміг відвідати прощальну церемонію.[10]
Закінчив Комуністичний університет трудящих Сходу ім. Й. В. Сталіна
1925 року організував Товариство революційної молоді В'єтнаму. Щоб уникнути арешту, йому довелось оселитись не у В'єтнамі, а в Камбоджі.
1927 року працював перекладачем Головного політичного радника ЦВК Гоміньдану Михайла Бородіна (справжнє прізвище Грузенберг).
У той час в Індокитаї вже діяли окремі комуністичні групи. Хо Ші Міну, за сприяння Компартії Франції (та особисто Моріса Тореза), філією якої вважалась Компартія В'єтнаму, вдалось об'єднати їх, та 1930 року була утворена Комуністична партія Індокитаю.
1941 року в окупованому японцями Індокитаї Хо Ші Мін започаткував В'єтмінь. Був заарештований та провів півтора року у в'язниці. Після виходу японців В'єтмінь узяв владу в Індокитаї.
Був прем'єр-міністром (1946–1955) і президентом (1946–1969) Північного В'єтнаму.
У 1955–1956 роках його уряд здійснив аграрну реформу. Отримував матеріальну та військову допомогу від КНР та СРСР. 1965 року у зв'язку з бомбардуваннями США Північного В'єтнаму Хо Ші Мін оголосив про безперервну боротьбу з ними й відмовився від будь-яких перемовин.
Помер 1969 року, на 80-му році життя. Був забальзамований радянськими фахівцями, хоч у заповіті прохав кремувати себе, помістити прах у три керамічні урни й поховати в кожній частині країни — на півночі, півдні та в центрі, де народився.[11] Похований у Ханої, в мавзолеї на майдані Бадінь.
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.