Loading AI tools
професія З Вікіпедії, вільної енциклопедії
За одним джерелом[1][2]: «Фотохудожник, це людина, яка створює і росповсюджує фотографії як „мистецтво“», тобто «людина, яка створює художні фотографії». Незважаючи на те, що завжди протиставлялася художня фотографія фотографії журналістській, комерційній (рекламній), побутовій — світлини, створені в цих сферах людської діяльності, нерідко ставали творами мистецтва.
Хоча, як стверджується в іншому[3]: «визначення й оцінка мистецтва як явища була і залишається предметом дискусій». Природу мистецтва нерідко вважають «найневловимішою з усіх загадок людської культури»[4].
Сучасні фотохудожники, які використовують цифрові фотокамери і комп'ютерну обробку, відносять свої твори до медіа-мистецтва.
Історія фотографії України налічує досить значну кількість видатних постатей. Тут доводиться обмежитися тільки найпомітнішими.
Розвиток фотографії в Україні почався ще наприкінці XIX століття. У 1930-і роки створені перші професійні об'єднання художників, спочатку в західних землях.
Серед активних діячів світлопису (фотографії) можна виділити Ярослава Савку — пропагандиста української фотографії, співорганізатора першого українського фотографічно-мистецького часопису «Світло й тінь» — фотографії Я. Савки відзначалися технічною довершенністю, художністю та незвичайними ракурсами[5] — а також Юрія Дороша — автора книг «Підручник фотоаматора» та «Побільшення».
З воєнного і повоєнного періоду слід назвати таких фотомайстрів, як Якова Давидзона — лауреата Національної премії України імені Тараса Шевченка (1977) та Євгена Халдея (народився в Донецьку), автора всесвітньо відомих фотографій «Прапор над рейхстагом» і «Регулювальниця» (регулювала рух транспорту в Берліні у травні 1945-го, поруч із рейхстагом).
Протягом останніх десятиліть у суспільному інформаційному просторі відбулося піднесення фотографії і визнання її одним із найактуальніших мистецтв. У цей час на світову художню сцену вийшло нове покоління фотографів, що репрезентували себе як художники, а світлопис — як високе мистецтво.
До цієї когорти, без сумніву, належать Сергій Братков, Борис Михайлов, Василь Рябченко, Антон Соломуха, Юрій Косін.
Помітні також фотохудожники Кирило Горішний, Анатолій Мізерний, Михайло Палінчак, Степан Назаренко, Олександр Супрун, Орест Лижечка, Микола Тикланюк та інші.
У 1989 році створена Національна спілка фотохудожників України (НСФХУ), яка стала членом Міжнародної Федерації Фотомистецтва, і нині налічує більше 700 митців. Про творчі здобутки членів Спілки свідчать їхні численні нагороди та відзнаки. У престижних вітчизняних та зарубіжних фотоконкурсах вони завоювали понад 3000 різних нагород. Рекордсменом є Заслужений працівник культури України Євген Комаров (Ялта), який здобув понад 330 міжнародних нагород, серед яких 40 золотих медалей.
Творча діяльність Спілки спрямована на розвиток та популяризацію у світі української фотографії, в тому числі художньої фотографії. З цією метою НСФХУ активно займається організацією та проведенням національних і міжнародних фотоконкурсів, масштабних фотосалонів та виставок, влаштовує навчальні семінари та майстер-класи. та інші.
Окрім постановочних та спонтанних фотографій фотохудожники широко використовують фотомонтаж. В цьому жанрі відомі роботи Сергія Святченко, Рафаеля Левчина, Арсена Савадова, Олени Голуб, Володимира Харченко, Миколи Недзельского, та ін.