Сигна́л— зміна фізичної величини (наприклад, температури, тиску повітря, світлового потоку, сили струму тощо), що використовується для передачі даних[1]. Саме завдяки цій зміні сигнал може нести в собі якусь інформацію[2]. Інше визначення: сигнал— фізичний процес, властивості якого визначаються взаємодією між матеріальним об'єктом та засобом його дослідження[3].
У Вікіпедії є статті про інші значення цього терміна: Сигнал (значення).
Термін широко використовується у галузях науки й техніки, пов'язаних з обробкою й передаванням інформації, в кібернетиці, електроніці, радіотехніці, техніці зв'язку тощо.
Модулювання сигналу. Демонстрація накладення низьких частот на сигнал-носій (високочастотний). Амплітудна (AM) і частотна (FM) модуляції.
Більшість сигналів мають аналогову природу, тобто змінюються безперервно в часі і можуть набувати будь-яких значень на певному інтервалі. Аналогові сигнали описуються деякою математичною функцією часу.
Приклад АС— гармонічний сигнал s(t)=A·cos(ω·t+φ). Для передавання інформації змінюється в часі за законом модулюючого сигналу один або декілька параметрів сигналу s(t). При зміні амплітуди А, кругової частоти ω·t, фази φ, здійснюється відповідно амплітудна, частотна, фазова модуляція.
Дискретизація аналогового сигналу полягає в тому, що сигнал подається у вигляді послідовності значень, взятих в дискретні моменти часу. Ці значення називаються відліками.. Δt називається інтервалом дискретизації.
При квантуванні вся область значень сигналу розбивається на рівні. Відстань між цими рівнями називається кроком квантуванняΔ. Число цих рівнів рівне N (від0доN-1). Кожному рівню присвоюється деяке число. Відліки сигналу порівнюються з рівнями квантування і як сигнал вибирається число, що відповідає певному рівню квантування.
Для того щоб представити аналоговий сигнал послідовністю чисел скінченної розрядності, його потрібно спочатку перетворити в дискретний сигнал, а потім квантувати. В результаті сигнал буде представлений таким чином, що на кожному заданому часовому проміжку відоме приблизне (квантоване) значення сигналу, яке можна записати цілим числом. Якщо записати ці цілі числа у двійковій системі, отримається послідовність нулів і одиниць, яка і буде цифровим сигналом.
Модуляція (лат.modulatio— розміреність, ритмічність)— процес зміни одного або декількох параметрів високочастотного носійного коливання за законом низькочастотного інформаційного сигналу (повідомлення).
Модуляція сигналу використовується для збільшення відстані передавання сигналу різними засобами передавання, підвищення завадозахищеності сигналу, нарощування пропускної спроможності каналів зв'язку тощо.
Аналоговий сигнал— сигнал, інформаційний параметр якого змінюється безперервно.
Анізохронний сигнал— сигнал, у якого інтервали часу між сусідніми значущими моментами не обов'язково рівні чи кратні одиничному інтервалу.
Вхідний сигнал— сигнал, що надходить на вхід системи, пристрою чи елемента.
Двійковий сигнал— сигнал, параметри якого можуть приймати тільки одне з двох можливих значень.
Дискретний сигнал— сигнал, інформативний параметр якого може змінюватися тільки переривчасто та мати тільки скінченну кількість значень у заданому діапазоні протягом певного інтервалу часу.
Ізохронний сигнал— сигнал, у якого інтервали часу між сусідніми значущими моментами рівні чи кратні одиничному інтервалу.
Кодовий сигнал— дискретний сигнал, інформативний параметр якого визначений в умовних символах відповідно до певного коду.
Модульований сигнал— сигнал, що є результатом взаємодії двох або більше сигналів, які модулюються та модулюють.
Модулювальний сигнал— сигнал, що використовується для зміни якого-небудь параметра сигналу, що модулюється, в залежності від виду модуляції.
Приведений сигнал— сигнал, перетворений в один із стандартизованих видів.
Сигнал керування— сигнал, передбачений для впливу на об'єкт керування з метою виконання вказівки, яка є в команді.
Сигнал синхронізації— періодичний сигнал для тимчасового узгодження всіх синхронних операцій.
Сигнал стимуляції— сигнал, який подають на вхід об'єкта з метою отримання інформації про його технічний стан.
Цифровий сигнал— дискретний сигнал з певним значенням інформативного параметра, яке визначається у цифровій формі.
Сигнал розузгодження (Δ(y))— векторна різниця між поточним значенням параметра і заданим. Цей сигнал звичайно надходить на вхід регулювального пристрою (у САР).