Loading AI tools
З Вікіпедії, вільної енциклопедії
«Сві́тло в се́рпні» (в оригіналіангл. Light in August) — роман Вільяма Фолкнера 1932 року, написаний у стилі модернізму та південної готики.
![]() Обкладинка українського видання. Видавництво Жупанського. 2013 рік. | |
Автор | Вільям Фолкнер |
---|---|
Назва мовою оригіналу | англ. Light in August |
Країна | ![]() |
Мова | українська |
Серія | Лауреати Нобелівської премії |
Жанр | Модернізм, південна готика |
Видавництво | Видавництво Жупанського |
Видано | 2013 |
Тип носія | друкована книга |
Сторінок | 352 |
ISBN | ISBN 978-966-2355-38-3 перекладач: Олег Король |
Попередній твір | Sanctuaryd |
Наступний твір | Pylond |
Дія твору відбувається в часовому проміжку між Першою та Другою світовою війною. В його центрі — історія двох незнайомців, які прибувають в різний час до Джефферсона, округ Йокнапатофа, штат Міссісіпі, вигадане місце, за основу якого взята батьківщина Фолкнера, Лафаєт-Каунті, штат Міссіссіпі. Спочатку сюжет зосереджений на Ліні Гроув, молодій вагітній білій жінці з Алабами, яка шукає батька своєї очікуваної дитини, а потім переходить до життя Джо Крістмаса, що оселився в Джефферсоні й вважається білим, але сам таємно вважає, що має негритянське коріння. Після серії спогадів про раннє життя Крістмаса, сюжет поновлюється на життя і роботу Лукаса Берча, батька дитини Ліни, який втік від неї до Джефферсона і змінив своє ім'я, коли дізнався, що Ліна вагітна. Жінка на чиїй території проживали Крістмас і Берч, Джоанна Берден, нащадок аболіціоністів (по місцевому — Янки) ненависних громадянами Джефферсона, виявляється вбитої. Берча виявляють на місці злочину і він розповідає, що Крістмас мав з нею романтичні стосунки, і що він має негритянські коріння, маючи на увазі тим самим, що Крістмас винен у її вбивстві. У той час коли Берч сидить у в'язниці в очікуванні своєї нагороди за піймання Крістмаса, Байрон Банч, місцевий холостяк, закохується в Ліну. Банч шукає допомоги у місцевого ізгоя, опального екс-священика Гейла Гайтавера, щоб організувати пологи Ліни і захистити Крістмаса від лінчування. Гайтавер приймає пологи, але відмовляється захищати Крістмаса, проте Крістмас намагається сховатися в будинку Гайтавера, але його наздоганяє і вбиває місцевий військовий, після чого каструє Крістмаса. Берч їде з міста без нагороди, і роман закінчується тим, що анонімний торговець розповідає своїй дружиніи про пару автостопщиків яких він підібрав на дорозі в Теннессі — жінка з дитиною і чоловіком, який не був батьком дитини, пара продовжувала пошуки батька дитини.
У вільному, неструктурованому модерністському оповіданні, яке спирається на християнські алегорії і на традицію усної народної розповіді, Фолкнер розглядає теми раси, статі, класів і релігії на американському Півдні. Зосередивши увагу на невдахах, злочинцях, ізгоях, або й інших маргіналізованими членах суспільства, він зображує зіткнення відчужених людей з пуританською, упередженою сільською громадою. Перші думки про роман був змішаними; деякі рецензенти критикували і стиль Фолкнера і його тематику. Проте з плином часу роман стали вважати одним із найважливіших літературних творів Фолкнера і одним із найкращих романів ХХ століття англійською мовою.
.
У «Світлі в серпні», як і в більшості інших романів про Йокнапатофу, йдеться головно про білошкірих бідняків-південців, які борються за виживання в зруйнованій післявоєнній економіці Півдня. Дійові особи — це здебільшого вихідці з нижніх верств, за винятком преподобного Гайтавера і Джоанни Берден. Усіх їх об'єднує бідність і пуританські цінності, які змушують їх дивитися з презирством на неодружену матір — Ліну Гроув. Фолкнер зображує їх пуританські завзяття в негативному світлі, наголошуючи на його обмеженості й агресії, що призвело їх до «деформованості» в їхній боротьбі проти природи[2].
Уперше опублікований у 1932-му, роман спочатку мав помірний успіх. За цей рік вийшли чотири його видання. Тираж першого становив 11000 примірників, причому ще 1936 року залишалася не проданою значна кількість примірників четвертого видання. У 1935-му Моріс-Едгар Куандро[fr] переклав роман французькою мовою[3]. Того ж року опубліковано німецький переклад «Світла в серпні», а також кількох інших романів та оповідань Фолкнера. Ці твори привернули увагу німецької літературної критики, й нацистські цензори схвалили їх, оскільки сприйняли автора як консерватора-аграриста, прихильника боротьби за расову чистоту, однак невдовзі поставили на них заборону. Після Другої світової війни німецькі критики трактували Фолкнера як оптимістичного християнського гуманіста[4].
Згідно з Майклом Міллгейтом, хоча «Світло в серпні» не прийнято вважати найкращим Фолкнеровим романом, однак його вже на першій порі визнали «видатною книжкою, найважливішою для розуміння й оцінки його письменницького шляху в цілому»[3]. Міллгейт стверджує, що свого часу численні американські критики, переважно міські жителі північних штатів, вважаючи Південь відсталим і реакційним, зосереджували увагу передусім на інноваціях Фолкнера в техніці провадження оповіді, але не помічали або нехтували регіональні особливості, а також те, що персонажі й тло дії в різних творах автора взаємопов'язані[5]. Деякі рецензенти, вважаючи ці інновації хибами, давали Фолкнеру поради про те, як поліпшити стиль, і дорікали за європейські модерністські «штучки»[6]. Критики, яким не подобалися сцени насильства в романі, зневажливо прозвали його «готичним фентезі», тоді як на Півдні лінчування було повсякденною реальністю. Попри такі закиди, роман стали розглядати позитивно саме завдяки розвиненим у ньому темам насильства та інших вад суспільства, чим він різко контрастував із тодішньою сентименталістською й романтичною літературою Півдня[7].
У 1998 році американська видавнича компанія «Сучасна бібліотека» (англ. Modern Library) поставила «Світло в серпні» на 54 місце у своєму списку ста найкращих англомовних романів ХХ століття. Журнал «Тайм» зарахував «Світло в серпні» до ста найкращих англомовних романів, написаних у 1923—2005 роках[8].
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.