![cover image](https://wikiwandv2-19431.kxcdn.com/_next/image?url=https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/85/Proton_decay.svg/languk-640px-Proton_decay.svg.png&w=640&q=50)
Розпад протона
З Вікіпедії, безкоштовно encyclopedia
Ця стаття є про розпад протонів в субатомних частинках. Для радіоактивного типу розпаду, в якому ядро виділяє протон, див. протонний розпад.
![Thumb image](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/85/Proton_decay.svg/640px-Proton_decay.svg.png)
У фізиці елементарних частинок, розпад протона є гіпотетичною формою радіоактивного розпаду, в якій протон розпадається на легші субатомні частинки, такі як нейтральний піон і позитрон.[1] На сьогодні немає експериментальних підтверджень, що розпад протона відбувається.
У Стандартній моделі, протони, що входять до класу баріонів, є стабільними, оскільки баріонне число (число кварків) зберігається (в нормальних умовах, однак, є і аномальні випадки). Таким чином, протони не можуть розпадатися на інші частинки самостійно, оскільки вони є найлегшими (а отже, найменш енергетичними) баріонами.
Деякі теорії великого об'єднання (ТВО) поза Стандартною моделлю явно порушують симетрію баріонного числа, що дозволяє протонам розпадатися з допомогою частинки Хіггса, магнітних монополів або нових X-бозонів. Розпад протона є одним з ефектів запропонованих ТВО, які не вдалось виявити в експерименті. Однак, існують теоретичні моделі порушення закону збереження баріонного числа без розпаду протона. Серед прикладів можна навести гіпотетичні осциляції нейтронів-антинейтронів, або процес під назвою "сфалерон[en]", що очікується при надзвичайно високих енергіях та полягає в перетворенні протонів в анти-лептони та навпаки.