Loading AI tools
З Вікіпедії, вільної енциклопедії
Пітер Одемвінгіе (англ. Peter Odemwingie, нар. 15 липня 1981, Ташкент) — нігерійський та російський футболіст, нападник клубу «Сток Сіті».
![]() | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
![]() | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Особисті дані | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Повне ім'я | Пітер Осазе Одемвінгіе | |||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Народження | 15 липня 1981[1][2] (43 роки) | |||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Ташкент, Узбецька Радянська Соціалістична Республіка, СРСР | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Зріст | 182 см | |||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Вага | 75 кг | |||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Громадянство | ![]() ![]() | |||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Позиція | нападник | |||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Інформація про клуб | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Поточний клуб | ![]() | |||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Номер | 9 | |||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Юнацькі клуби | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
1994—1998 1998—1999 |
![]() ![]() | |||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Професіональні клуби* | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
| ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Національна збірна** | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
| ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
* Ігри та голи за професіональні клуби | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
** Інформацію про ігри та голи за національну збірну | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Виступав за нігерійський «Бендел Іншуренс», бульгійський «Лув'єрваз», у складі якого став володарем Кубка Бельгії та переможцем Кубка Інтертото, французький «Лілль», московський «Локомотив», якому допоміг стати володарем Кубка Росії та англійські «Вест-Бромвіч Альбіон», «Кардіфф Сіті» і «Сток Сіті», а також національну збірну Нігерії, у складі якої тричі був бронзовим призером Кубка африканських націй (2004, 2006, 2010) та срібним призером Олімпійських ігор (2008).
Народився 15 липня 1981 року в радянському місті Ташкент (нині — Узбекистан) в родині нігерійця Пітера і росіянки Раїси, які були студентами медиками[3]. Через рік після народження Пітера сім'я переїхала в Башкирію, але незабаром повернулася в Ташкент, а 1993 року Осазе разом з мамою та старшою сестрою Алсу переїхав до Набережних Човнів, де до 15 років займався в ДЮСШ «КАМАЗ» під керівництвом Віктора Борисова. Саме в Татарстані відбулося його становлення як футболіста. Після цього займався у футбольній школі московського ЦСКА. Втім, за армійську команду Одемвінгіе не зіграв жодного матчу навіть у дублі — тренери визнали його безперспективним. Але 1998 року батько відправив сина до Нігерії, де він почав виступати за клуб «Бендел Іншуранс», в якому провів три сезони, забивши 19 голів у 53 матчах чемпіонату.
2002 року він перейшов в бельгійський «Лув'єрваз», з яким виграв Кубок Бельгії 2002/03[4].
2005 року Одемвінгіе перебрався у французький «Лілль». Саме в цій команді Пітер повністю розкрився як гравець. Найкращим для нападника став сезон 2005/06, коли він став другим бомбардиром чемпіонату Франції (14 голів), зайняв з командою третє місце в чемпіонаті та вийшов зі своїм клубом до Ліги чемпіонів.
У липні 2007 року в пресі ходили чутки про його майбутній перехід в московський «Спартак», однак угода не відбулася. За словами власника «Спартака» Леоніда Федуна причиною цьому стала велика трансферна вартість (12 млн доларів) та зарплата (3 млн доларів в рік) футболіста[5].
19 липня Одемвінгіе підписав контракт з московським «Локомотивом», який заплатив за футболіста 14 млн доларів і підписав контракт на чотири роки[6][7]. 19 липня був офіційно представлений як гравець залізничників та отримав майку з 9-м номером, а 22 липня дебютував у складі підопічних Анатолія Бишовця в матчі проти ЦСКА. Найвдалішим сезоном в «Локомотиві» для Пітера став сезон 2008 року. Того року він став найкращим бомбардиром команди з 10 голами. Надалі його гра лише гіршала: наступного року він забив 7 голів, а в сезоні 2010 року і зовсім не зміг відзначитися жодного разу.
20 серпня 2010 року Одемвінгіе підписав трирічний контракт з англійським «Вест-Бромвіч Альбіоном»[8]. Сума трансферу склала 2,5 млн євро[9]. У новому клубі він отримав футболку з номером 24. У першому ж матчі за англійський клуб Одемвінгіе забив гол на 81-й хвилині та приніс «Вест Бромвічу» перемогу над «Сандерлендом»[10]. Відразу після цього уболівальниками «Локомотива» був вивішений расистський банер «Спасибі, Вест Бромвіч!»[11], а Пітер заявив що на нього в Росії весь час чинився тиск[12]. Зі свого боку, у вересні 2010 року, вболівальники «Вест Бромвіча» вивісили у відповідь плакат «Спасибі, Локомотив!»[13].
За підсумками вересня, Одемвінгіе був визнаний найкращим гравцем місяця Прем'єр-ліги, де забив 2 голи і зробив гольову передачу в трьох матчах[14]. Голи Пітера принесли його клубу перемогу над «Арсеналом» (3:2 в гостях, 25 вересня 2010 р.)[15], а також нічию (2:2) в матчі з «Вест Гем Юнайтед», 10 листопада 2010 року. Всього за сезон Пітер забив 16 голів у Прем'єр-лізі, встановивши клубний рекорд[16].
18 серпня 2011 року з'явилася інформація про те, що Пітер продовжив контракт з «Вест Бромвічем» до червня 2014 року[17]
12 лютого 2012 року в матчі проти «Вулвергемптон Вондерерз» Одемвінгіе оформив свій перший хет-трик в Прем'єр-лізі[18]. Загалом протягом трьох сезонів у складі «Вест-Бромвіч Альбіона» був одним з головних бомбардирів команди, маючи середню результативність на рівні 0,34 голу за гру першості.
2 вересня 2013 року Одемвінгіе перейшов в «Кардіфф Сіті» за 2,25 млн фунтів, підписавши контракт на два роки[19]. Протягом першої половини сезону Одемвінгіе регулярно виходив в основному складі, але з приходом на тренерський місток у січні 2014 року Уле Гуннара Сульшера, впав у немилість і перестав залучатись до матчів валлійської команди[20].
28 січня 2014 року був відданий в «Сток Сіті». Замість нього на позицію форварда зі «Стока» в «Кардіфф» вирушив тринідадець Кенвайн Джонс[21]. З Пітером команда з міста Сток-он-Трент підписала контракт на півтора року[22]. До кінця сезону встиг відіграти за «Сток Сіті» 15 матчів в національному чемпіонаті, в яких забив 5 голів.
1997 року дебютував у складі юнацької збірної Росії. За два роки взяв участь у 12 іграх на юнацькому рівні, відзначившись 8 забитими голами.
Після того як 1999 року Одемвінгіе перебрався в Нігерію, він став залучатись до складу молодіжної збірної Нігерії. На молодіжному рівні зіграв у 9 офіційних матчах, забив 2 голи.
5 травня 2002 року дебютував в офіційних матчах у складі національної збірної Нігерії в товариському матчі проти збірної Кенії[23].
У складі збірної був учасником Кубка африканських націй 2004 року у Тунісі, на якому команда здобула бронзові нагороди, а Пітер забив 4 голи в 6 іграх, Кубка африканських націй 2006 року в Єгипті, на якому команда здобула бронзові нагороди, та Кубка африканських націй 2008 року у Гані. На КАН-2008 він зіграв у всіх матчах збірної (тричі в основі та вихід на заміну в програному матчі з Кот-д'Івуаром замість Джона Утаки), не забив жодного м'яча[24].
Влітку 2008 року у складі олімпійської збірної брав участь у Олімпійських іграх в Афінах, де зіграв у всіх 6 матчах збірної Нігерії, забив 1 гол[25] і допоміг нігерійцям стати срібними призерами Олімпійських ігор, програвши лише в фіналі зірковій команді Аргентини з Ліонелем Мессі та Анхелем ді Марією.
На початку 2010 року був включений до заявки на Кубок африканських націй в Анголі[26], на якому команда знову здобула бронзові нагороди, а Пітер вийшов на заміну в матчі зі збірною Беніну, а в матчі з Мозамбіком відзначився дублем, принісши команді перемогу та вихід у плей-оф[27]. Влітку того ж року потрапив до заявки збірної на чемпіонат світу 2010 року у ПАР[28], на якому зіграв у двох матчах, але так і не зміг допомогти команді вийти з групи.
В лютому 2012 року у Пітера погіршали стосунки з головним тренером нігерійців Стівеном Кеші після того, як Одемвінгіе був замінений у товариському матчі проти збірної Руанди[29]. Після цього футболіст рідко викликався до складу збірної, а в кінці того ж року Кеші не включив 31-річного футболіста в список з 32 гравців, які мали б поїхати на Кубок африканських націй 2013 року в ПАР. Після цього Одемвінгіе заявив про завершення кар'єри у збірній, заявивши: «Стало ясно, що мої дні у збірній закінчилися. Я очікував, що не потраплю до команду, оскільки до цього були передумови. Я провів у збірній 10 прекрасних років з 2002 по 2012 рік. І я не хочу грати з тренером, яка не бажає мене бачити. Якби він мене викликав, я б грав. Але тепер уболівальникам ясно, що рішення більше не виступати за збірну була не моїм»[30]. На той момент у Пітера за збірну було зіграно 54 матчі і забито 9 голів.
Попри це, влітку 2014 року Одемвінгіе потрапив до заявки збірної на чемпіонат світу у Бразилії і повернувся до збірної[31], прокоментувавши це так: «Багато людей хотіли бачити мене в збірній, деякі писали, що дуже нудьгували, не бачачи мене в зеленій футболці, оскільки я зробив багато хорошого для збірної, зіграв багато офіційних матчів, вигравав титул Гравця Року в Нігерії. В останні кілька років моїм єдиним жалем було те, що я, ставши грати краще, ймовірно, міг надати допомогу збірній, забити більше голів, але я пропустив цей період. Я пропустив півтора року, пропустив перемогу в Кубку Націй, на жаль. Шкода, оскільки я був частиною тієї команди, граючи на чотирьох африканських турнірах, але отримав лише три бронзових медалі. Але я не буду озиратися назад — у мене є ще один шанс і ще будуть можливості виграти титул»[32].
Наразі провів у формі головної команди країни 57 матчів, забивши 9 голів.
Сезон | Команда | Чемпіонат | Національний кубок | Континентальні кубки | Інші змагання | Усього | |||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Ліга | Ігор | Голів | Ліга | Ігор | Голів | Ліга | Ігор | Голів | Ліга | Ігор | Голів | Ігор | Голів | ||
2000 | ![]() | ПЛ | 18 | 3 | — | — | — | — | — | — | — | — | — | 18 | 3 |
2001 | ПЛ | 17 | 7 | — | — | — | — | — | — | — | — | — | 17 | 7 | |
2002 | ПЛ | 18 | 9 | — | — | — | — | — | — | — | — | — | 18 | 9 | |
Усього за «Бендел Іншуренс» | 53 | 19 | 53 | 19 | |||||||||||
2002-03 | ![]() | ЛЖ | 14 | 2 | КБ | 0 | 0 | — | — | — | — | — | — | 14 | 2 |
2003-04 | ЛЖ | 27 | 5 | КБ | 0 | 0 | 2 | 1 | — | — | — | 27 | 5 | ||
2004-05 | ЛЖ | 3 | 2 | КБ | 0 | 0 | — | — | — | — | — | — | 3 | 2 | |
Усього за «Лув'єрваз» | 44 | 9 | 0 | 0 | 2 | 1 | 44 | 9 | |||||||
2004-05 | ![]() | Л1 | 20 | 4 | КФ+КЛ | 0+0 | 0+0 | КУЄФА | 4 | 0 | — | — | — | 24 | 4 |
2005-06 | Л1 | 26 | 14 | КФ+КЛ | 0+0 | 0+0 | ЛЧ+КУЄФА | 5+3 | 0+1 | — | — | — | 34 | 15 | |
2006-07 | Л1 | 29 | 5 | КФ+КЛ | 2+0 | 0+0 | ЛЧ | 9 | 2 | 38 | 7 | ||||
Усього за «Лілль» | 75 | 23 | 2 | 0 | 21 | 3 | 96 | 26 | |||||||
2007 | ![]() | ПЛ | 14 | 4 | КР | 0 | 0 | — | — | — | — | — | — | 14 | 4 |
2008 | ПЛ | 26 | 10 | КР | 0 | 0 | КУЄФА | 5 | 2 | — | — | — | 31 | 12 | |
2009 | ПЛ | 25 | 7 | КР | 0 | 0 | — | — | — | — | — | — | 25 | 7 | |
2010 | ПЛ | 10 | 0 | КР | 0 | 0 | — | — | — | — | — | — | 10 | 0 | |
Усього за «Локомотив» (Москва) | 75 | 21 | 0 | 0 | 5 | 2 | 80 | 23 | |||||||
2010-11 | ![]() | ПЛ | 32 | 15 | КА+КЛ | 0+0 | 0+0 | — | — | — | — | — | — | 32 | 15 |
2011-12 | ПЛ | 30 | 10 | КА+КЛ | 1+1 | 1+0 | — | — | — | — | — | — | 32 | 11 | |
2012-13 | ПЛ | 25 | 5 | КА+КЛ | 1+0 | 0+0 | — | — | — | — | — | — | 26 | 5 | |
Усього за «Вест-Бромвіч Альбіон» | 87 | 30 | 3 | 1 | 90 | 31 | |||||||||
2013-14 | ![]() | ПЛ | 15 | 1 | КА+КЛ | 0+1 | 0+1 | — | — | — | — | — | — | 16 | 2 |
2013-14 | ![]() | ПЛ | 15 | 5 | КА+КЛ | 0+0 | 0+0 | — | — | — | — | — | — | 15 | 5 |
Усього за кар'єру | 364 | 108 | 5 | 2 | 28 | 6 | 397 | 116 | |||||||
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.