Loading AI tools
З Вікіпедії, вільної енциклопедії
Портвейн (портвайн; від нім. Portwein, оригінальна назва порт. vinho do Porto — винью ду Порту — «вино з міста Порту») — португальське солодке кріплене вино, класу «лікерних» вин, найчастіше з темно-жовтих та червоних сортів, рідше з рожевого та білого сортів винограду. Портвайн як правило подається до столу як десертне; існують також сухі та напівсухі сорти портвейну. Вміст спирту — 17,5-21,0 %.
Портвейн | |
![]() | |
Названо на честь | Порту |
---|---|
Країна |
![]() |
Сертифікат продукту | denominação de origem controladad |
![]() |
Справжній портвайн, згідно з міжнародним торговим та марковим правом[1] походить тільки з чітко обмеженого регіону долини річки Дору в північній Португалії. Свою назву вино отримало від міста Порту, через яке історично проходив основний експорт цього вина морем в зовнішній світ. Основні погреби фірм-виробників портвайну знаходяться в передмісті Порту — на лівому березі Дору, яке має офіційний статус міста Віла-Нова-де-Гая.
Усі питання класифікації, сертифікації, регламентації, контролю та фундації портвайну цілком належать до компетенції португальського національного Інституту вина з Дору і Порту (порт. Instituto dos Vinhos do Douro e Porto; скор. IVDP).
Найдавніші свідоцтва виноробства в долині Дору походять з бронзової доби. Археологами знайдене виноградне насіння та виноградні лози з того часу. Під час староримської колонізації, виноградарство було значно розширене. Письмові джерела VII-го і VIII-го століть, зокрема священні писання та Кодекс вестготів згадують вирощування винограду в цьому регіоні.
У XI-му столітті Генріх II Бургундський почав розводити нові сорти винограду у різних районах Португалії. У XIII-му столітті в долині Дору були закладені нові виноградники і вироблялось так зване Винью де Ламежо (Vinho де Lamego) — попередник портвайну. В 1373 році португальці підписали торгову угоду з Британією за якою вони одержали право ловити тріску біля британського узбережжя в обмін на постачання в Англію Виньйо де Ламежо.
Власне назва вина «Порто» вперше згадується в 1678 році у митних документах. У XVII столітті англійські купці, позбавлені, внаслідок нескінченних воєн з Францією, своїх постачань з Бордо, оцінили ароматні міцні португальські вина. Проте ці вина погано переносили перевезення морем та скисали, тому португальці почали «зміцнювати» їх спиртом ще під час ферментації винограду — так, власне і виник портвейн. І хоча перша згадка про цю технологію датована 1678 роком, існувала вона й раніше. Натомість в промислових масштабах використовувати її почали вже наприкінці XVII сторіччя[2].
У наш час для виробництва портвайну в долині Дору вирощується понад 80 сортів винограду. Портвайн одержується внаслідок неповного бродіння сусла чи мезги та пізнішого додавання спирту. Особливість виробництва портвейну полягає в тому, що на стадії ферментації молоде вино зміцнюється шляхом додавання бренді в пропорції 100 літрів бренді на 450 літрів вина. Пізніше, кріплене вино може вистоюватись до 40 років і більше. Вина, виготовлені за технологією портвайну, випускають майже в усіх виноробних районах. Вина цього типу представлені широким списком назв. В їх ароматі відчутні характерні плодові тони, смак м'який, повний, гармонійний.
португальською | англійською | українською | °Baumé | Вміст цукру (г/л) |
---|---|---|---|---|
Extra Seco | Extra Dry | Екстра Сухий | 0,0 | < 40 |
Seco | Dry | Сухий | 0,0 — 1,3 | 40 — 65 |
Meio Seco | Semi Dry | Напівсухий | 1,4 — 2,7 | 65 — 90 |
Doce | Sweet | Солодкий | 2,8 — 5,0 | 90 — 130 |
Muito Doce | Very Sweet | Дуже Солодкий | > 5,0 | > 130 |
У виноробному регіоні Дору зареєстровано більш ніж 80 сортів винограду, з яких виробляється портвайн. Найбільш відомі:
Білі сорти | Червоні сорти |
---|---|
Codega | Бастардо |
Donzelinho | Moreto |
Fernão Pires | Mourisco Tinto |
Folgazáo | Periquita — Castelão |
Gouveio | Tinta Amarela |
Malvasia Fina | Tinta Barroca |
Malvasia Rei | Tinta da Barca |
Rabigato | Tinta Francisca |
Síria | Tinta Roriz |
Viosinho | Tinto Cão |
Торига Насьйональ — Touriga Franca | |
Touriga Francesa |
Білий сухий портвайн, особливо класів LBV і вище, можна подавати до столу охолодженим (також із шматочком лимону) як аперитив. Більшість інших сортів портвайну (особливо червоні сорти) п'ють на десерт, з сиром або найчастіше як дигестив.
Портвайн можна подавати до столу в лікерних чарках. Існують також спеціальні портвайні келихи, сучасні моделі котрих відрізняються від лікерних більш короткою ніжкою та трохи звуженим горлечком чаши. За об'ємом портвайні келихи більші ніж лікерні, але мають не перевищувати 220 мл. Існують історичні традиційні португальські келихи з важкого гранованого кольорового скла, які продаються у всіх посудних лавках батьківщини портвайну. Існують також сучасні стилізовані версії келихів різноманітного дизайну. Однак на практиці, навіть в ресторанах Португалії, портвайн дуже часто подають у посуд абсолютно невідповідної форми.
В 2001 році Інститут портвейну Португалії затвердив новий стандартний келих із кришталевого скла за дизайном архітектора Алвару Сіза Вієйра. Розміри (в мм.): загальна висота 167±1, висота ніжки 67-1, діаметр основи Ø 72±1, діаметр чаші Ø65±1, горлечка Ø46±1, об'єм 200 мл (20 cl.). Німецька фірма 'Schott Zwiesel' випустила запатентований келих цього стандарту з кришталю типу 'Tritan', в який замість свинцю додається титан і цирконій, що підвищує міцність і блиск келихів. За формою чаші він нагадує тюльпан, а на гранованою з чотирьох сторін ніжці є виїмка під великий палець, що дозволяє зручно і комфортно тримати келих в руці.
Келихи спеціальної форми для портвайнів сортів vintage та tawny випускають такі відомі фірми, як Riedel (серія Vinum), Ravenscroft Crystal та деякі інші.
|
|
|
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.