Loading AI tools
Французький режисер, сценарист З Вікіпедії, вільної енциклопедії
П'єр Шендерфер (фр. Pierre Schoendoerffer; нар. 5 травня 1928, Шамальєр, Франція — пом. 14 березня 2012, Кламар, Франція) — французький кінорежисер, сценарист, військовий репортер, ветеран Першої індокитайської війни.
П'єр Шендерфер | |||||
---|---|---|---|---|---|
фр. Pierre Schoendoerffer | |||||
![]() | |||||
президент[d] і президент[d] | |||||
Дата народження | 5 травня 1928 | ||||
Місце народження | Шамальєр, Пюї-де-Дом, Франція | ||||
Дата смерті | 14 березня 2012 (83 роки) | ||||
Місце смерті | |||||
Поховання | цвинтар Монпарнас | ||||
Громадянство | ![]() | ||||
Професія | кінорежисер, сценарист | ||||
Член у | Академія красних мистецтв Франції і Yacht Club de Franced | ||||
Дружина | Патриція Шендерфер (1958–2012) | ||||
Діти | Frédéric Schoendoerfferd, Ludovic Schoendoerfferd і Amélie Schoendoerfferd | ||||
IMDb | ID 0006954 | ||||
Нагороди та премії | |||||
| |||||
![]() ![]() |
У 1967 році Шендерфер здобув премію «Оскар» за найкращий документальний повнометражний фільм «Взвод Андерсона» .
П'єр Шендерфер народився 5 травня 1928 року в місті Шамальєр (департаменті Пюї-де-Дом у Франції) в ельзаській протестантській сім'ї. Під час Другої світової війни він втратив свого батька.
У другій половині 1940-х років Шендерфер був матросом торгового флоту. У 1949 і 1950 роках служив в армії. Досвід, отриманий ним в цей період, пізніше був покладений в основу декількох його фільмів. У 1951 році Шендерфер вирушив до Французького Індокитаю як військовий оператор. У травні 1954 року його було захоплено в полон в'єтнамськими військовими. Шендерфер вчинив невдалу спробу втечі і був відпущений через чотири місяці. Відразу після цього Шендерфер звільнився з лав збройних сил і деякий час працював військовим фоторепортером у В'єтнамі для журналів «Paris Match», «France Soir», «Time», «Life» і тільки через рік повернувся на батьківщину у Францію.
Дебютну повнометражну стрічку «Рамунчо» П'єр Шендерфер поставив у 1958 році. Його документальна стрічка «Взвод Андерсона» (1967) про підрозділ американських солдатів, за якими режисер стежив шість тижнів в самий пік війни у В'єтнамі в 1966 році, була удостоєна премії «Оскар» за найкращий документальний повнометражний фільм 1967 року.
У 1977 році П'єр Шендерфер поставив за власною книгою військово-пригодницьку драму «Краб-барабанщик», що оповідає про епізоди з життя відомого французького морського офіцера П'єра Гійома[fr] (1925—2002) на прізвисько «Краб-барабанщик»[1]. Фільм було номіновано в 6-ти категоріях на здобуття французької національної кінопремії «Сезар» 1978 року, у трьох з яких він отримав нагороди.
П'єр Шендерфер був лауреатом низки престижних нагород. Зокрема, він мав звання командора ордену Почесного легіону. З 23 березня 1988 року був членом французької Академії витончених мистецтв, у 2001—2007 роках очолював її як президент[2].
Рік | Назва українською | Оригінальна назва | Режисер | Сценарист | Продюсер | |
---|---|---|---|---|---|---|
1958 | Рамунчо | Ramuntcho | ![]() | ![]() | ||
1958 | Ущелина диявола | La passe du diable | ![]() | |||
1959 | Рибалка з Ісландії | Pêcheur d'Islande | ![]() | ![]() | ||
1965 | 317-й взвод | La 317ème section | ![]() | ![]() | ||
1966 | Мета: 500 мільйонів | Objectif: 500 millions | ![]() | ![]() | ||
1967 | док. | Взвод Андерсона | La section Anderson | ![]() | ![]() | ![]() |
1977 | Краб-барабанщик | Le Crabe-Tambour | ![]() | ![]() | ||
1982 | Честь капітана | L'honneur d'un capitaine | ![]() | ![]() | ||
1992 | Дьєнб'єнфу | Diên Biên Phú | ![]() | ![]() | ![]() | |
2003 | Король вищий за хмари | Là-haut, un roi au-dessus des nuages | ![]() | ![]() | ||
Нагороди та номінації П'єра Шендерфера[3][4] | |||
---|---|---|---|
Рік | Категорія | Фільм | Результат |
Берлінський міжнародний кінофестиваль | |||
1958 | Золотий ведмідь | Ущелина диявола | Номінація |
Приз Сенатора з питань народної освіти | Перемога | ||
Каннський міжнародний кінофестиваль | |||
1965 | Золота пальмова гілка | 317-й взвод | Номінація |
Найкращий сценарій | Перемога | ||
Премія «Оскар» | |||
1968 | Найкращий документальний повнометражний фільм | Взвод Андерсона | Перемога |
Премія «Сезар» | |||
1978 | Найкращий фільм | Краб-барабанщик | Номінація |
Найкращий режисер | Номінація | ||
Нагорода Національної академії кіно (Франція) | |||
1982 | Честь капітана | Перемога |