Loading AI tools
З Вікіпедії, вільної енциклопедії
Взагалі-то к. д. — невідповідність бажаного психологічно від дійсности, дісности в уяві суб'єкта.--A l b e d o ® 18:51, 3 січня 2007 (UTC)
![]() | Ця стаття містить текст, перекладений зі статті «Когнитивный диссонанс» російської Вікіпедії. Перекладено з російської Вікіпедії. | ![]() |
Когнітивна відповідность теорії - Клас теорій, розроблених в рамках когнітівістського напрями західній соціальній психології в 50-і роки ХХ століття і що мають на меті дати пояснення співвідношення логічної і алогічної в поведінці людини. Основна ідея всіх теорій когнітивної відповідності полягає в тому, що когнітивна структура людини не може бути незбалансованою, дисгармонійною, якщо ж це має місце, то негайно виникає тенденція змінити цей стан і знов відновити внутрішню відповідність когнітивної системи. Ця ідея по-різному представлена в різних теоріях когнітивної відповідності.
У теорії структурного балансу Ф. Хайдера, що базується на ідеї відповідності і ідеї атрибуції розглядається полягання збалансованості когнітивної структури людини в ситуації сприйняття їм іншої людини і побудови двох рядів відносин: до цієї людини і до об'єкту, загального для двох партнерів по спілкуванню. У теорії комунікативних актів Т. Ньюкома проводиться думка про те, що засобом подолання дискомфорту, викликаного невідповідністю між відношенням до іншої людини і його відношенням до загального для них об'єкту, є розвиток комунікації між партнерами, в ході якої позиція одного з них змінюється і тим самим відновлюється відповідність. Основна теза теорії конгруентності Ч. Осгуда і П. Танненбаума полягає в тому, що для досягнення відповідності в когнітивній структурі сприймаючого суб'єкта він одночасно змінює своє відношення і до іншої людини, і до того об'єкту, який вони обидва оцінюють. Так, якщо суб'єкт позитивно відноситься до іншого, але негативно — до оцінюваного ними об'єкту, то у разі позитивного відношення другого суб'єкта до об'єкту перший суб'єкт, зменшуючи «негативність» свого відношення до цього об'єкту, зменшує разом з тим і «позитивність» свого відношення до другого суб'єкта. Тут відповідність (конгруентність) відновлюється за рахунок одночасної зміни цих двох рядів відносин і в певних випадках — за рахунок зміни знаку відношення.
Особливе місце серед теорій когнітивної відповідності займає теорія когнітивного дисонансу Л. Фестінгера, оскільки в ній розглядається не ситуація виникнення невідповідності при сприйнятті іншої людини, а наявність невідповідності в структурі однієї людини між двома суперечливими «знаннями» (думками, поняттями, переконаннями — «когніциямі») про який-небудь об'єкт. Такий стан називається дисонансом і суб'єктивно переживається також як дискомфорт, від якого людина прагне позбавитися або зміною одного з протіворечащих когнітивних елементів, або виборчим відношенням до інформації, що поступає (сприймаючи лише ту, яка зменшує дисонанс, відкидаючи ту, що збільшує його). У теорії розглядається і такий особливий випадок, як невідповідність між знанням і поведінкою, і тоді засобом виходу з ситуації дисонансу може бути також зміна поведінки. На відміну від конфлікту дисонанс виникає у людини не до, а після ухвалення рішення. Саме в цьому випадку виникає особливий спосіб виправдання вибору: наділ позитивними рисами прийнятої сторони альтернативи і негативними рисами — знехтуваного варіанту. У ряді досліджень показана обмеженість теорії когнітивного дисонансу, обумовлена як відмінністю індивідуальних психологічних характеристик різних людей, так і специфікою різних культур.
Теорії когнітивної відповідності страждають поряд загальних методологічних прорахунків: неточність у визначенні початкових понять («відповідність», «невідповідність»), абсолютизація потреби у відповідності, що виключає мотивацію до пошуку нового, відмова від обліку реальних суперечностей суспільного середовища як джерела «когнітивних невідповідностей». Проте накопичений в теоріях когнітивної відповідності багатий емпіричний матеріал широко використовується в сучасних концепціях психології соціального пізнання, що розкривають реальні характеристики пізнання соціального світу людиною, що керується не вимогами логіки, а нормами так званої «психологики», що включає в процес пізнання не тільки емоції і упередженість, але і вельми специфічні «евристики», властиві саме буденному пізнанню.
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.