пристрій для перенесення людей, вантажів З Вікіпедії, вільної енциклопедії
Носи́лки[1] або но́ші[2]— пристрій для перенесення вантажів, людей. Залежно від призначення носилки можуть мати різну конструкцію.
Міжнародний символ «Носилки»Носилки середини 20 ст.Носилки на колесах та інвалідний візок у приймальному покої лікарні
Будівельні носилки призначені для перенесення ґрунту і будматеріалів силами двох робітників. Мають вигляд корита з листового заліза (рідше дерев'яного щита), спорядженого двома жердинами.
Ківшеві носилки
Медичні або санітарні носилки призначені для траспортування хворих і травмованих (поранених) на невеликі відстані (до санітарного транспорту та ін.). Перша згадка про такі носилки належить до кінця 14 ст.[3]. Виділяють кілька типів носилок:
М'які носилки— носилки з двох руків'їв (звичайно алюмінієвих) і перемички з тканини. Використовуються для траспортування постраждалих у вузьких місцях.
Тверді носилки (WauK board) — носилки у вигляді широкої дошки з коліщатками на одному кінці. Уможливлює транспортування постраждалого силами одної людини.
Прості носилки— у вигляді двох жердин, з'єднаних перемичками. У бойових умовах та інших екстремальних ситуаціях використовують імпровізовані носилки, зроблені з жердин, гілок, ременів, плащів, санітарних лямок та ін.
Складані носилки— споряджені шарнірами, що уможливлюють їхнє розкладання. Складані носилки можуть бути регульованими і дозволяють припасувати розміри під постраждалого.
Ківшеві носилки— носилки, що складаються з розсувних пластин. Використовуються для транспортування постраждалих зі спинномозковими травмами. Пластини розсувають у боки, потім змикають їх під тілом постраждалого.[джерело?]
Носилки-люлька— використовується для піднімання постраждалого на борт вертольота.[джерело?]
Модульні носилки-щит
Інколи військові носилки називають ноші санітарні[4][5]
М'які ноші виготовляють з водо- та термо- стійкої тонкої тканини, маскувальних кольорів, з 3 чи 4 боковими парами петель (та 2 петлі на вужчій стороні щодо голови) для захоплення їх руками. Їх легко скласти та розмістити у підсумку розміром ~15х25см з сумарною вагою 200—500 грам. Розкладання таких носилок займає менше 10 секунд.
Напівм'які носилки виготовляють із синтетичного матеріалу товщиною не менше 5 мм (наприклад, поліуретану), теж з ручками, і фіксувальними ремінцями. Проте, носилки можливо лише скрутити (наприклад по довжині), як для тубусу. Їх легше «тягнути» по поверхні (якщо не має можливості нести), менш зручні при транспортуванні у згорнутому стані за рахунок форми та ваги (важчі від м'яких).
Каркасні ноші містять рамку або каркас, який повністю пристосований для фіксації у відповідній системі— тобто, рамка є частиною рейкового або складального механізму міцної фіксації носилок, наприклад на транспорті.
Військові носилки дуже схожі до медичних, проте, є особливості. Серед важливих:[джерело?]
Паланкін— ноші з навісом (наметом) призначені для знатних осіб, для їх перенесення необхідно щонайменше 4-о носильників. Простіший варіант являє собою ноші із сидінням, без намета.
Мари (від дав.-в.-нім.bara через пол.mary або чеськ.máry[10])— носилки для перенесення померлих під час похоронів, вони замінюють катафалк. Відомий лайливий вираз «Бодай на марах винесло!» («Щоб тебе на марах винесли!»), що уживається як побажання комусь смерті[11].
Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Медичні носилки
Загальний догляд за хворими і медична маніпуляційна техніка: Підручник для мед. ВНЗ І—ІІІ рів. акред. Касевич Н. М. та інш..— 4-те вид.— К.: Медицина, 2011.— 424 с. ISBN 978-966-10-0064-2 (С.88-89)
Домедична допомога на місці події: практичний посібник / П.Б.Волянський, А.М.Гринзовський, С.О.Гур'єв та ін..— Херсон: Видавничий дім «Гельветика», 2020.— 224 с. Ел.джерело [Архівовано 28 грудня 2021 у Wayback Machine.] ISBN 978-966-992-040-9 (С.30-37)
Тактична медицина: навчальний посібник / В. Д. Шищук, С. І. Редько, М. М. Ляпа. – Суми: ТОВ «ВПП «Фабрика друку», 2016. – 176 с. ISBN 978-966-97423-8-4 (С.145-146,165-171)
Організація медичного забезпечення військ: Підруч. для студ. вищ. мед. закл. освіти України III-1V рівнів акредитації / За редакцією Паська В. В.— К.: «М П Леся», 2005.— 430 с. ISBN 966-8126-63-7 (С.185,197,222,271,280,281,287,291,293,295,348,354,361,364,367)