Loading AI tools
З Вікіпедії, вільної енциклопедії
Міноме́т — вид артилерійської зброї, призначений для навісного обстрілу укритих цілей, а також для руйнування польових укріплень.
У багатьох мовах міномети вважаються сучасним варіантом мортир, тому для їхнього позначення використовується те ж саме слово (англ. mortar, фр. mortier, нім. Mörser та ін.). Окрема назва для міномета існує в більшості слов'янських мов, шведській, норвезькій, фінській, естонській та деяких інших. У Німеччні до 1945 вживалося Minenwerfer, яке й досі використовують у Швейцарії; у сучасній Австрії вживане — Granatwerfer.
Винахідником міномета вважається російський офіцер і інженер Леонід Миколайович Гобято. Міномет Гобято не був переносним, на відміну від шанцевого міномета Стокса, який розробив сер Вілфред Стокс 1915 року. Німці також розробили низку шанцевих мінометів або Minenwerfer калібрів від 7,58 см до 25 см у період Першої світової війни.
Під час російсько-японської війни капітан російської армії Леонід Гобято застосував ведення вогню з закритих позицій розробивши перший прототип із 47 мм морської пушки, який стріляв саморобними мінами. Це був «міномет» архаїчної конструкції.[1]
Першим серійним мінометом стрижневого (штирьового) типу був міномет під назвою Granatenwerfer 16, в 1915 був прийнятий на озброєння німецькою армією[джерело?].
Винахідником міномета створеного в 1915 році, за схемою уявного трикутника, що згодом стала класичною, є капітан британської армії Уілфред Стокс. Міномет системи Стокса складався з гладкоствольної труби з накручуваним казенником, двуноги-лафету, опорної плити і прицілу, причому опорна плита мала три шарові гнізда, що дозволяло, переставляючи в процесі стрільби опору казенника, вирівнювати плиту на ґрунті без її переміщення[джерело?].
Основні бойові якості міномета — велика потужність боєприпасу (міни), висока скорострільність, порівняно мала маса, простота пристрою і бойового застосування, постійна готовність до відкриття вогню без особливої підготовки. Велика крутизна траєкторії польоту мін (кути підвищення ствола від 45° до 85°) дозволяє знищувати закриті цілі, що не вражаються гвинтівково-кулеметним і артилерійським настильним вогнем. Міномети входять до складу артилерії.
Міномет складається зі ствола, пристрою для надання стволу потрібного кута підвищення (наприклад, штатива) та плити, що передає імпульс відбою в землю. Саме наявністю плити міномет відрізняється від мортири в радянській та пострадянській термінології. Плита зазвичай з'єднана зі стволом шарніром. Ствол оснащений пристроєм для ініціювання пострілу.
Заряджання мінометів калібром до 120 мм зазвичай проводиться з дульної частини. Міномети більшого калібру зазвичай заряджаються з казенної частини. Наприклад, заряджання 160-мм міномета зразка 1943 року проводилося з казенної частини, для чого ствол переводили в горизонтальне положення.
Існують автоматичні (самозарядні) міномети, такі як радянський 2Б9 «Васільок». Також міномети поділяються на переносні і самохідні. Калібр сучасних мінометів від 37 до 240 мм.
Мінометний постріл (мінометна міна) унітарний, найчастіше побудований за двокамерною схемою — у хвостовику кріпиться метальний заряд, який при пострілі спрацьовує, але порохові гази витікають не прямо, а вбік від хвостовика, у вільний простір між стабілізаторами міни. Як наслідок, тиск у каналі наростає плавно, а відбій зменшується.
З огляду на переваги мінометів виробники мінометного озброєння закладають в сучасні вироби набагато вищі характеристики. Намагаються максимально збільшити технологічність, мобільність і точність мінометів. При цьому простежується низка важливих тенденцій[2]:
Однією з особливостей війни на сході України стало масове застосування артилерійського озброєння. При цьому, важливу роль в завданні вогневого ураження противнику грають міномети. З урахуванням світового досвіду та власних оцінок бойових дій на Донбасі, українські виробники створили лінійку мінометів різних калібрів, що дозволяють вирішувати поставлені завдання[2].
Станом на 2016 рік в Україні були розроблені і випускаються низка мінометів різних калібрів. Розроблений і випробуваний унікальний газодетонаційний міномет[3]
12 липня 2018 року за зверненням Голови Комітету з питань національної безпеки та оборони Верховної Ради України було опубліковано інформацію щодо всіх інцидентів, які відбулись у ході експлуатації 120 мм мінометів у Збройних Силах України, як М120-15 «Молот», так і ще радянських 2Б11 «Сані», за період 2016—2018 років. Відповідно до цієї інформації, головними причинами трагедій є подвійне зарядження та нештатне спрацювання підривника міни, у одному випадку — бойове пошкодження міномету спричинило розрив міни у каналі ствола. У жодному випадку причиною трагедії не був сам міномет, як «Молот», так і «Сані», їхня конструкція або матеріали з яких вони виготовлені[4].
Міномет КБА-118 (М60) калібру 60 мм створений ДП «Конструкторське бюро „Артилерійське озброєння“» (ДП «КБАО»)[2].
60 мм міномет КБА-118, призначений для застосування піхотою з метою ураження живої сили і бойової техніки противника. Попри невеликій калібр, такі міномети залишаються популярним засобом вогневого ураження. Наприклад, Морська піхота та Армія США, які використовували міномети такого калібру у Другій світовій війні та у В'єтнамі, й надалі користуються ними в піхотних ротах.
Міномет КБА-118, маючи малий калібр, має меншу вагу як боєприпасу, так і самого міномета. Крім звичайної піхоти він може успішно використовуватися і спецпризначенцями. Але в той же час, як і всі міномети малого калібру, він має невелику дальність стрільби — 1,5 км.
У порівнянні з американським, новий український міномет має меншу масу, завдяки чому, він буде незамінним в піхотних підрозділах. Вперше громадськості міномет КБА-118 був представлений на київській виставці «Зброя та безпека-2013».
Міномет КБА-48М калібру 82 мм створений ДП «Конструкторське бюро „Артилерійське озброєння“» (ДП «КБАО»)[2].
Головною особливістю 82-мм міномета КБА-48М є його вага. Завдяки використанню в конструкції титанових сплавів він набагато легший за штатний радянський 82-мм міномет. При цьому основні тактико-технічні характеристики (балістика, габарити, дальність стрільби) у нового міномета аналогічні зі старішим мінометом.
Полегшення міномета без втрати міцності конструктивно забезпечується завдяки виготовленню ствола з титанових сплавів.
Міномет розробки ДП «КБАО» може стріляти мінами західного зразка калібру 81 мм.
На замовлення МО України фахівці ПАТ «Завод „Маяк“», створили міномет калібру 120 мм, який отримав назву «Молот», а пізніше М-120-15[2].
Новий міномет вперше був презентований в рамках української військової виставки «Зброя і Безпека-2015». За основу «Молота» взятий ще радянський міномет. Однак український міномет зроблений з новітніх сплавів, що дозволило подовжити термін його життя.
За словами розробників, «Молот» був створений всього за два місяці. Міномет став легшим на 45 кг, його вага становить 210 кг. При цьому розробникам вдалось зробити ствол витривалішим, що дозволяє виконати в півтора рази більше пострілів, ніж зі старого радянського міномета М-120 зразка 1955 року.
На «Молоті» встановлено сучасний приціл MUM 706M. Також міномет оснащений спеціальним запобіжником на дульній частині від подвійного заряджання. Для стрільби використовуються осколково-фугасні міни всіх модифікацій від будь-яких 120-мм мінометних систем.
В кінці 2015- початку 2016 міномет «Молот» пройшов останні польові випробування. В кінці березня 2016 року Президент України під час перебування в Харкові передав в зону АТО окрім модернізованих за стандартами НАТО бронетранспортерів БТР-4, партію мінометів «Молот».
Фахівцями Київського бронетанкового заводу створений бронетранспортер БТР-3М2 озброєний 120-мм мінометом і 12,7-мм кулеметом НСВТ[2].
Про розробку 120-мм міномета на базі БТР-3 стало відомо в 2011 році. У листопаді 2013 перший БТР-3М2 був представлений на полігоні. Згодом він пройшов випробування і поставлявся до Таїланду в рамках підписаного контракту з Україною. Всього було поставлено чотири БТР-3М2 в 2013 і два в 2014 р.
Слід зазначити, що 120-мм міномет був обраний з огляду на широкий набір боєприпасів, які є в Україні, включно з боєприпасами вітчизняної розробки у вигляді високоточного снаряда з лазерним наведенням.
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.