Loading AI tools
З Вікіпедії, вільної енциклопедії
Марія Поліна Антуанетта, принцеса Гогенлое-Шиллінгсфюрстська, уроджена принцеса Сайн-Вітгенштейн-Людвігсбурзька (18 лютого 1837, Воронівці — 21 січня 1920, замок Фрідштайн поблизу Штайнаха) — австрійська меценатка.
Марія Гогенлое-Шиллінгсфюрстська | |
---|---|
нім. Marie zu Hohenlohe-Schillingsfürst | |
![]() | |
Ім'я при народженні | нім. Marie Pauline Antoinette zu Sayn-Wittgenstein-Ludwigsburg |
Народилася | 18 лютого 1837[1][2][3] Воронівці, Хмільницький район, Україна[4] |
Померла | 21 січня 1920[1][2][3] (82 роки) Штайнах, Ліцен, Штирія |
Країна | ![]() |
Діяльність | перекладачка |
Знання мов | німецька[2][5] |
Батько | Микола Сайн-Вітгенштейнd |
Мати | Кароліна Вітгенштейн |
У шлюбі з | Костянтин цу Гогенлое-Шиллінгсфюрстd |
Діти | Конрад цу Гогенлое-Шіллінгсфюрст і Prince Gottfried of Hohenlohe-Schillingsfürstd |
Марі цу Сайн-Вітгенштейн народилася у Воронівцях на півдні України 1837 року в родині відставного капітана російської імператорської кавалерії Миколи князя цу Сайн-Вітгенштейн-Берлебурзького-Людвігсбурзького та Кароліни, уродженої фон Івановської у Вороніце. Її дитинство характеризувалося сваркою батьків і втечею матері до Німеччини в 1848 році, щоб приєднатися до свого кумира, а згодом коханця Ференца Ліста. З 1849 року Марі, яка забрала матір з Росії, росла разом з Лістом у Веймарі, де вона рано познайомилася з музичним і мистецьким середовищем свого часу; Ріхард Вагнер і Гектор Берліоз, серед інших, часто бували у веймарському Альтенбурзі, де оселилася її мати. Ференц Ліст присвятив принцесі «Шість польських піснеспівів» ор. 74 Фредеріка Шопена в перекладенні для фортепіано (1860). Її мати вчасно передала їй успадковані статки, тож вона була фінансово забезпечена, попри розлучення батьків у 1855 році.
У 1859 році Марі вийшла заміж за принца Костянтина цу Гогенлое-Шиллінгсфюрста (1828–1896), службовця австрійського суду, у Веймарі та переїхала до Відня. Після призначення її чоловіка першим камергером імператора Франца Йосифа I у липні 1866 р. імператор підвищив подружжя до особистого рангу принца з титулом «Ваша світлість». Так вона просунулася до помітної посади в Австрійського імператорського двору, з якого вона інтенсивно брала участь у розвитку культурного життя. Серед її протеже були Готфрід Земпер, Франц фон Дінгельштедт, Адольф фон Вільбрандт і Фердинанд фон Саар. Вона мала особливу дружбу з Фрідріхом Геббелем. Зростаючи в музичному та інтелектуальному середовищі, вона присвятила себе літературним проєктам: переклала з французької «Розповідь П'єра де Сен-Пуанта» Альфонса де Ламартіна та біографію Шопена авторства Ліста, яку, як деякі припускають, насправді написала її мати.
Також вона займалася благодійністю. З її ініціативи 1873 року було засновано «Leopoldstädter Volksküche», яким вона керувала, а також кілька колоній відпочинку для дітей.
Гайнц Ґольвітцер свідчив про принцесу Марію:
Вона була внутрішньо дистанційована від віденського вищого світу, і це, можливо, пояснює, чому вона шукала компенсації у вигляді "інтелектуально" важливого салону. Ліст, Вагнер, Тегетгофф, австрійський морський герой Макарт та її особливий протеже, поет Фердинанд фон Саар, спілкувалися на вечорах принцеси, яку Каульбах змалював як "Леонору" Тассо. Той факт, що віденські театри входили до компетенції її чоловіка, дозволив принцесі приділяти пильну увагу Бургтеатру.[6]
Марія цу Сайн-Вітгенштейн вийшла заміж за принца Костянтина цу Гогенлое-Шиллінгсфюрста в 1859 році. У пари було шестеро дітей:
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.