Лорд-Гав (англ.Lord Howe Island)— невеликий вулканічнийострів, що має форму бумерангу, витягнутого з півночі на південь на 10км і має ширину близько 2км. Належить Австралії (входить до складу штату Новий Південний Уельс). Має внутрішнє самоврядування. Група островів Лорд-Гав була внесена до Списку всесвітньої спадщини ЮНЕСКО за унікальні форми рельєфу та біоти, різноманітні та значною мірою незаймані екосистеми, природну красу та місця проживання видів, які є під загрозою.
Коротка інформація Острови Лорд-Гав, Lord Howe Island Group ...
Розташований у Тасмановому морі за 770км на північний схід від міста Сідней (Австралія) та приблизно за 1200км на південний захід від острова Нова Каледонія (заморське володіння Франції). Острів розташований приблизно посередині між континентальним узбережжям Австралії та належним їй островом Норфолк. Уздовж західного узбережжя острова розташована піщана напівзакрита захищена лагуна коралового рифу. Більшість населення мешкає на півночі, тоді як на півдні переважають лісисті пагорби, що піднімаються до найвищої точки острова, гори Ґовер[en] (875 м). Група островів Лорд-Гав включає 28 островів, острівців та скель. Площа острова Лорд-Гав— 14,6 км².
Клімат
Острів розташований у зоні, що характеризується вологим субтропічним кліматом. Найтепліший місяць— лютий із середньою температурою 23.3°C (74°F). Найхолодніший місяць— липень, із середньою температурою 16.1°С (61°F).[2]
Більше інформації Клімат о. Лорд-Гав, Показник ...
Вік острову Лорд-Гаву— близько 20млн років, що робить його одним з найдавніших вулканічних островів у Тихому океані. Північна і південна частини острова мають вулканічне походження, а центральна частина складається з злежалого коралового піску. Таким чином, Лорд-Гав виник в результаті злиття двох вулканічних островів. Територія північної частини переважно зайнята пагорбами і низькогір'ям (до 300м над рівнем океану). У південній частині Лорд-Гав знаходяться два базальтових гірських масиви— Лідгберд (650м або 777 м) і Гувер (757м або 875 м). Коралова перемичка покрита дюнами заввишки до 45м. Істотна частина затоки, що омиває острів із заходу, зайнята кораловим рифом. Між ним і узбережжям Лорд-Гав знаходиться невеликий острівець Реббіт коралового походження. Прибережні води Лорд-Гаву— найпівденніша точка на Землі, де є колонії коралових поліпів.
Острів Лорд-Гав було відкрито 17 лютого1788 британським кораблем під командуванням лейтенанта Г. Лідґберда[en], що плив з ув'язненими на борту з Австралії на острів Норфолк. Перші поселенці прибули на острів з Нової Зеландії в 1834р.
У 16-25км на південний схід від Лорд-Гаву розташований крихітний острівець Болс-Пірамід. Його довжина— 200м, а найвища точка— 562 м (або 650 м). Острів Болс-Пірамід було відкрито разом з Лорд-Гав в 1788р. і адміністративно він належить до нього.
Ендемік і символ острова— пальма Howea forsterianaHowea forsteriana
Постійне населення, згідно з переписом 2016 року, налічує 382 особи, одночасно на острові дозволяється перебувати ще 400 туристам у день. Першими поселенцями на острові були європейські та американські китобої. Нині мешканці острова зайняті у туризмі, роздрібній торгівлі, риболовлі та землеробстві. 92% мешканців острова мають австралійське громадянство.
Лорд-Гав знаходиться на кордоні тропічного та субтропічного кліматичних поясів. Температурні умови та освітлення на острові є критичними для розвитку деревної рослинності в Південній півкулі. Спостерігається різко виражена диференціація рослинності між опуклими та увігнутими схилами. Істотна частина острова покрита тропічними лісами, які бувають як одноярусними, так і двоярусними. Описано 209 видів вищих рослин, з яких 70 є ендеміками Лорд-Гав. На острові росте Говея Форстера[en] (Пальма Кентія), яка є найпопулярнішою декоративною пальмою у світі. Насіння Говеї Форстера експортується, та є важливим чинником в економіці острова.
Загалом на острові зафіксовано 202 різних птахів. На островах залишається лише один корінний ссавець— великий лісовий кажан, з родини лиликових.
Розвиватися туризм на острові почав у першу половину XX століття, коли почали організовувати екскурсійні тури з материка. На острові розвинений дайвінг та сноркелінг.
Hunt, E., Carillet, J.-B., Galbraith, K., Jones, R., Keller, N., Lyon, J., McKinnon, R., O′Byrne, D., Pinheiro, L., Wheeler, T. South Pacific: Polynesia, Melanesia & Micronesia. Lonely Planet Publications Pty Ltd. Melbourne. Oakland. London. Paris. 1st edition. 2000 (p.124-125).
Allen, Gerald R. та ін. (1976). Annotated checklist of the fishes of Lord Howe Island. Records of the Australian Museum. 30 (15): 365—454. doi:10.3853/j.0067-1975.30.1976.287.{{cite journal}}: Явне використання «та ін.» у: |author2= (довідка)
Gavrilets, Sergei; Vose, Arron (2007). Case studies and mathematical models of ecological speciation. 2. Palms on an oceanic island. Molecular Ecology. 16 (14): 2910—2921. doi:10.1111/j.1365-294x.2007.03304.x. PMID17614906.
Green, Peter S. (1994). Lord Howe Island. У Orchard, Anthony E (ред.). Flora of Australia. Volume 49, Oceanic Islands 1. Canberra: Australian Government Publishing Service. ISBN0-644-29385-3.
Hill, E S (1870). Lord Howe Island – Official visit by the Water Police Magistrate and the Director of the Botanic Gardens, Sydney; together with a description of the island. Votes & Proc. Legislative Assembly New South Wales 1870: 635—654.
Hutton, Ian (1986). Lord Howe Island. Australian Capital Territory: Conservation Press. ISBN978-0-908198-40-5.
Hutton, Ian (1990). Birds of Lord Howe Island – Past and Present. Ian Hutton. ISBN0-646-02638-0.
Hutton, Ian (1998). The Australian Geographic Book of Lord Howe Island. Australian Geographic. ISBN1-876276-27-4.
Hutton, Ian (2009). A Guide to World Heritage Lord Howe Island. Lord Howe Island Museum.
Hutton, Ian (2010a). A field guide to the ferns of Lord Howe Island. Lord Howe Island: Ian Hutton. ISBN0-9581286-7-7.
Hutton, Ian (2010b). A field guide to the birds of Lord Howe Island. Lord Howe Island: Ian Hutton. ISBN0-9581286-2-6.
Hutton, Ian (2010c). A field guide to the plants of Lord Howe Island. Lord Howe Island: Ian Hutton. ISBN0-9581286-1-8.
Hutton, Ian; Harrison, Peter (2004). A field guide to the marine life of Lord Howe Island. Lord Howe Island: Ian Hutton. ISBN0-9581286-3-4.
Jones, R N (2004). Managing Climate Change Risks. У Agrawala, S. & Corfee-Morlot, J. (ред.). The Benefits of Climate Change Policies: Analytical and Framework Issues, OECD cited in the CSIRO's Climate Change Impacts on Australia and the Benefits of Early Action to Reduce Global Greenhouse Gas Emissions". Paris. с.249—298.
McDougall, I; Embleton, B J; Stone, D B (1981). Origin and evolution of Lord Howe Island, Southwest Pacific Ocean. Journal of the Geological Association of Australia. 28: 155—176. doi:10.1080/00167618108729154.
Mueller, Ferdinand J.H. von (1875). Fragmenta Phytographiae Australiae 9. Melbourne: Government Printer. с.76—79.
Nichols, Daphne (2006). Lord Howe Island Rising. Frenchs Forest, NSW: Tower Books. ISBN0-646-45419-6.
Pickard, John (1983a). Rare or threatened vascular plants of Lord Howe Island. Biological Conservation. 27 (2): 125—139. doi:10.1016/0006-3207(83)90084-8.
Pickard, John (1983b). Vegetation of Lord Howe Island. Cunninghamia. 17: 133—266.
Starbuck, Alexander (1878). History of the American Whaling Fishery from its Earliest Inception to the Year 1876. Waltham, Massachusetts: author.
Veron, John E; Done, T J (1979). Corals and coral communities of Lord Howe Island. Australian Journal of Marine and Freshwater Research. 30 (2): 203—236. doi:10.1071/mf9790203.
Wallis, G.P.; Trewick, Steve A. (2009). New Zealand phylogeography: evolution on a small continent. Molecular Ecology. 18 (17): 3548—80. doi:10.1111/j.1365-294X.2009.04294.x. PMID19674312.
Wikiwand in your browser!
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.