Книга перикоп святої Ерентруди (нім. Perikopenbuch von St. Erentrud) — середньовічний ілюмінований рукопис, що походить зі скрипторію бенедиктинського монастиря Санкт-Петер. Створений у середині XII століття, він є найбільшим серед західних євангелістаріїв Високого середньовіччя за кількістю мальованих сцен та за думкою деяких дослідників — найзначнішою рукописною ілюмінованою пам'яткою романського стилю, створеною у Зальцбурзі. Зберігається у Баварській державній бібліотеці під шифром «Clm 15903».
Книга перекоп святої Ерентруди | |
![]() | |
Folio 34r. В'їзд Христа до Єрусалиму | |
Назва в оригіналі: | нім. Perikopenbuch von St. Erentrud |
Дата створення: | 1140-ві роки |
Обсяг: | 104 пергаментні аркуші |
Розміри: | Аркуші: 31 x 22 см, дзеркало тексту: 21 x 11 см (17 рядків) |
Тип документа: | Рукопис з мініатюрами та орнаментами |
Бібліотека: | Баварська державна бібліотека, Мюнхен, Баварія |
Шифр зберігання: | Clm 15903 |
Історія та походження
![Thumb](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/3/32/Heiliger-Eberhard-Salzburg.jpg/200px-Heiliger-Eberhard-Salzburg.jpg)
Євангелістарій святої Ерентруди скоріш за все походить зі скрипторію зальцбурзького монастиря Санкт-Петер, найстарішого з бенедиктинських абатств на північ від Альп. Про це свідчить, як знаходження перикоп для обидвох свят присвячених святому Рупертові, так і присутність перикопи на свято святого Бенедикта[1]. Абсолютна більшість дослідників згодна з тим, що рукопис був створений у середині XII століття — найбільш ранню дату, 1130-ті роки, подає Альберт Бьоклер[2]. Пізніше манускрипт опинився у бібліотеці монастиря Нонберг, про що свідчить володільницький напис межі XIII–XIV століть на fol. 104v та монастирський суперекслібрис на його палітурці. До свого теперішнього місцезнаходження — Баварської державної бібліотеки[3] потрапив у 1815 році внаслідок секуляризації[4].
Перше значне дослідження місця Книги перикоп святої Ерентруди серед зальцбурзьких ілюмінованих рукописів належить Ґеорґу Сварценськи, який вказав на те, що вона за своїм стилем належить до того ж самого кола творів, що й Біблія Вальтера та Адмонтська велика біблія. Та до кінця 1980 -х дослідження просувались повільно і манускрипт навіть не включався до найзначніших каталогів творів зальцбурзького походження. Історії рукопису була присвячена монографія Мартіни Піппал, що вийшла у 1997 році та є найповнішим його дослідженням.
Зміст та оздоблення
Писана на 104 аркушах пергаменту розміром 31 x 22 см кожен. Аркуші мають дзеркало тексту 21 x 11 см (17 рядків). Текст писаний схоже однією рукою великими жирними мінускульними літерами. Текст лекціонарних таблиць також писаний мінускулом, більш витонченим і, можливо, тією ж рукою. За змістом тексту це євангелістарій — тобто збірка 77 євангельських перикоп. Структура книги наслідує структуру Книги перикоп кустода Перхтольда, створеної майже на століття раніше[5]. Вони перегукуються і в виборі самих перикоп, і, навіть, в іконографічній програмі[6]. Вважається що саме цей більш ранній євангелістарій був прикладом при написанні Книги перикоп святої Ерентруди[7]. Одночасно, саме відмінності у виборі деяких мініатюр дозволяють точніше встановити, як час, так і місце створення манускрипту: це мініатюра із зображенням імператора Іраклія, який повертає Хрест до Єрусалиму, яка відсилає до Другого хрестового походу; або ж акцент на апостолі Івані в мініатюрі присвяченій Таємній вечері, що відсилає до тодішніх суперечок між монахами абатства та каноніками соборного капітулу.
Структура Книги перикоп святої Ерентруди | ||||||
fol.1r | fol.1v | fol.4v | fol.5v | fol.6r | fol.103r | |
|
|
|
|
|
|
|
fol.1r | fol.4r | fol.5r | fol.5v | fol.6r | fol.104v | |
Аркуші з лекціонарними таблицями
Ініціал «Cum esset deposanta»
Сторони аркушів з євангельським текстом
Сторони аркушів, що мають мініатюри
Пусті аркуші
Всього 104 аркуші |
День до якого відноситься та чи інша перикопа ніяк не вказаний на аркушах із самими читаннями. Такі вказівки замініють лекціонарні таблиці, які поміщені перед євангельським текстом. Вони прикрашені традиційним візерунком у вигляді подвійної аркади, між арками якої у два стовпчики і поміщений текст із вказанням читань. Сама аркада золота, бази і капітелі срібні. Також аркуші з таблицями прикрашені зображеннями срібних і золотих пташок та рослин.
![Thumb](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/85/Fol.10v_St.Erentrudis.jpg/320px-Fol.10v_St.Erentrudis.jpg)
Зверху кожного аркуша з текстом заголовки виділені червоною фарбою до fol.50r. Інципіти написані маюскулом і також виділені чорнилами інших, аніж чорний тексту, кольорів. Найбільше — червоного та синього. Початки речень виділені трохи збільшеними червоними літерами. Початки перикоп також підкреслені ініціалами або лігатурами з ініціалів інципітів перикоп та їх заголовків заввишки 6-8 см[8]. Хоча орнаменти, якими прикрашені ініціали і мають окремі відмінності між собою, загалом же їх стиль достатньо уніфікований. У більшості з них основою є золоті рослинні пагони і відростки зі срібними бруньками та синьо-червоними квітками, кінчики пелюсток яких підмальовані білилами. В ініціалах з аркушів 14v, 68v, 100v зустрічаються левові маски та зооморфні мотиви. Крім того, зооморфними є ініціали, що передають літеру «І». Серед них виділяється ініціал з аркуша 10v з різдвяної перикопи Євангелія від Івана заввишки 15,1 см: він являє собою антропоморфну фігуру апостола Івана з головою орла — символу цього євангеліста, контури якої, прикраси на одязі та німб над головою писані золотом, а одяг суцільно замальований червоною, синьою та коричневою фарбами. За своїм стилем фігура відповідає іншим мініатюрам у рукописі, а за типом є єдиним фігурним ініціалом, що прямо перегукується з ініціалами Адмонтської великої біблії, з оздобленням якої найбільш споріднений стиль мініатюр Книги перикоп. Також стиль зовнішніх рамок, бордюрів, архітектурних об'єктів, орнаментів ініціалів вказує на схожість обох рукописів.
Загалом євангелістарій прикрашений 55 мініатюрами, з яких 33 розміром на всю сторінку. Мініатюри стоять перед читаннями, до яких відносяться. Повносторінкові з них ілюструють найважливіші урочистості, чотири неділі після Богоявлення, 2 після Пасхи, п'ятницю і суботу після Трійці. Мініатюрами таких самих розмірів відзначені також деякі дні пам'яті святих, а саме: Богородиці, Стефана, Івана Богослова, Георгія, апостолів Пилипа та Якова, Івана Хрестителя, апостолів Петра й Павла, святих Лаврентія, Мартина та Андрія.
Список мініатюр | ||
Аркуш | Сцена | Свято |
5v | Сон Йосипа Обручника | Вігілія Різдва |
6r | Ініціал «Cum esset deposanta» | Вігілія Різдва |
7r | Імператорський едикт про перепис | Перша перикопа Різдва |
9r | Народження Христа | Друга перикопа Різдва |
10r | Особа, яка пише між двома жінками | Третя перикопа Різдва |
11v | Побивання камінням святого Стефана | Святого Стефана |
13r | Таємна вечеря з фігурою апостола Івана, який прихилився на груди Ісуса Христа | Івана Богослова |
14r | Втеча до Єгипту | Невинноубієних немовлят |
15v | Обрізання Христа | Октава після Різдва |
17r | Поклоніння королів | Епіфанія |
19r | Дванадцятирічний Ісус у Храмі | Перша після Епіфанії |
21r | Хрещення Христа | Октава після Епіфанії |
22v | Весілля у Кані | Друга після Епіфанії |
24r | Сцілення прокаженого | Третя після Епіфанії |
26r | Шторм на морі[9] | Четверта після Епіфанії |
27r | Принесення немовляти Христа до Храму | Стрітення |
28v | Христос розмовляє з Петром | Кафедра Петрова |
30r | Бенедикт між двома монахами | Бенедикт |
31r | Явлення архангела Гавриїла Богородиці | Благовіщення Богородиці |
32v | Святий Руперт між двома монахами | Кончина святого Руперта[10] |
34r | В'їзд до Єрусалиму | Вербна неділя |
35v | Обмиття ніг | Великий четвер[11] |
37v | Поховання Христа | Страсна субота |
39r | Три жінки біля гробниці | Пасха |
42v | Явлення Воскреслого апостолам | Вівторок після Пасхи |
44r | Явлення Воскреслого на Тиверіадському озері | Середа після Пасхи |
46r | Не торкайся Мене[12] | Четвер після Пасхи |
47v | Явлення Воскреслого на горі | П'ятниця після Пасхи |
48v | Явлення Христа у кімнаті з зачиненими дверима | Субота після Пасхи |
49v | Фома Невіруючий | Октава Пасхи |
51r | Добрий Пастир | Друга неділя після Пасхи |
55r | Обезголовлення святого Георгія | Святого Георгія |
56r | Христос між Пилипом та Яковом | Пилипа та Якова |
58r | Костянтин та Олена з Хрестом | Віднайдення Хреста Господнього[13] |
60r | Вознесіння | Вознесіння Христове |
63r | Сходження Святого Духа на апостолів | Трійця |
68r | Зцілення розслабленого в Капернаумі | П'ятниця після Трійці |
70r | Зцілення хворого | Субота після Трійці |
71v | Народження Івана Хрестителя | Різдво Івана Хрестителя |
74v | Розп'яття Петра | Петра й Павла |
76r | Обезголовлення Павла | Петра й Павла |
76v | Воскресіння дочки Яїра | |
78v | Христос між Яковом та Іваном | Якова Старшого |
80r | Мучеництво Лаврентія | Святого Лаврентія |
81v | Успіння Марії | Вознесіння Діви Марії |
82v | Варфоломій із книгою | Апостола Варфоломія |
84r | Народження Марії | Різдво Богородиці |
86v | Імператор Іраклій повертає Хрест до Єрусалиму | Воздвиження Хреста[14] |
87v | Призвання Матвія | Євангеліста Матвія |
88v | Архангел Михаїл перемагає дракона | Архангела Михаїла[15] |
90r | Проповідуючий Христос | Вігілія свята Всіх Святих |
91v | Нагірна проповідь | Всіх Святих |
93r | Мартин ділиться своїм плащем із жебраком | Перенесення мощів святого Руперта[16] |
94v | Розп'яття апостола Андрія | Андрія |
96v | Закхей на дереві | Посвячення церкви[17] |
102v | Христос з Дівою Марією | Після неділі десятьох дів[18] |
![]() | Ця стаття містить текст, що не відповідає енциклопедичному стилю. |
Мініатюри виконані на золотому фоні за винятком ініціалу-заставки перикопи вігілії Різдва, який разом із текстом виписаний на пурпуровому фоні[19]. Роль бордюрів у повносторінкових зображеннях часто виконують різноманітні архітектурні деталі: башти, стіни, колони, обвиті, на кшталт мініатюр Адмонтерської біблії, завісами. Та подібні елементи не зустрічаються у тих мініатюр, що обіймають лише половину аркуша — їх обрамляють бордюри, прикрашені геометричними орнаментами, орнаментами з акантового листя або подібними до куфічного письма, а також прості чотиристоронні рамки. Композиція зосереджена навколо основних фігур, що мають більший розмір, причому вони розташовуються або згори донизу, або послідовно одна за одною, в залежності від кількості. Водночас стиль зображення людських фігур, крім того, що наслідує стиль Адмонтської біблії, також відсилає до комнінівського стилю. Він відображений у сухому, жорсткому малюнку, нервовості рухів та жестів, напруженості, що мала акцентувати увагу на внутрішньому світі персонажів. Візантійське мистецтво книги, Адмонтську біблію та Книгу перикоп поєднують пропорції фігур, манера їх зображення з глибоко посадженими очима, восокозагнутими бровами, дещо гачкоподібними носами, ламаними лініями тіла та одягу. Особливо візантійські впливи помітні в мініатюрах, які зображають втечу до Єгипту, хрещення, принесення до Єрусалимського храму Ісуса, успіння Богородиці[20]. Тілесна частина людських фігур мальована світлокоричневим пігментом. Загалом же палітра холодна і складається зі змішаних відтінків — чисті кольори практично ніде не використовуються, за винятком невеликих вкраплень червоного. Найпопулярнішими є фіолетовий, молочно-блакитний, вохряні та оливкові тони. Форма й рухи фігур підкреслені білилами, з якими також змішані всі інші фарби.
Примітки
Бібліографія
Wikiwand in your browser!
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.