Еталон
засіб, що забезпечує відтворення і (або) зберігання одиниці вимірювання З Вікіпедії, вільної енциклопедії
засіб, що забезпечує відтворення і (або) зберігання одиниці вимірювання З Вікіпедії, вільної енциклопедії
Етало́н (англ. standard, фр. étalon, нім. normal)
1) Технічний засіб або комплекс технічних засобів, який забезпечує відтворення, зберігання і передачу розміру одиниці фізичної величини. Існують еталони частоти, маси, довжини, часу тощо.
2) Мірило, зразок.
Редакція Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», що набрала чинності з 1 січня 2016 року, дає таке визначення еталона: це реалізація визначення даної величини із встановленим значенням величини та пов'язаною з ним невизначеністю вимірювання, яку використовують як основу для порівняння[1].
Еталон (одиниці фізичної величини) — технічний засіб або комплекс технічних засобів, що забезпечує відтворення та (або) зберігання одиниці фізичної величини та передавання її розміру відповідним засобам вимірювальної техніки, що стоять нижче в ланцюгу передавання розміру одиниці фізичної величини, офіційно затверджений як еталон[2]
Усі основні одиниці фізичних величин відтворюються з найвищою точністю за допомогою міжнародних еталонів відповідних одиниць і зберігаються у Міжнародному бюро мір та ваги у спеціальних лабораторіях у місті Севр поблизу Парижа. Програмою діяльності цього бюро передбачені систематичні зіставлення національних еталонів провідних метрологічних лабораторій різних держав з міжнародними еталонами та між собою.
Основне призначення еталонів — бути матеріальною базою для відтворення та збереження одиниць фізичних величин.
Еталони дешифрування — в геодезії — дешифровані в натурних умовах знімки, на яких зазначене положення типових для даних умов об'єктів.
Еталонна методика (reference procedure) — у хемометриці — узгоджена за усіма параметрами методика для визначення однієї чи більше характеристик певних речовин, де нема еталонного матеріалу для встановлення її точності. Напр., у хімії атмосфери — методика визначення характеристик повітря.
Еталонна атмосфера (controlled atmosphere) — у хімії атмосфери — штучно виготовлений газовий зразок чистого повітря, який може містити чітко визначені кількості певних контамінантів, що звичайно використовують як стандарт для калібрування аналітичних приладів.
Стандартний зразок (reference material) — речовина чи суміш речовин, склад яких відомий в окреслених границях точності, та одна чи кілька властивостей якої добре встановлені і їх використовують для калібрування апаратури, перевірки методів вимірювання. Знаходяться у відповідних Національних лабораторіях.
Еталонний метод (reference method) — метод, що дає малі похибки при вимірюваннях. Його точність перевірена з використанням еталонних матеріалів.
Еталонний стан (хімічного елемента) (reference state (of an element)) — стан, в якому хімічний елемент (проста речовина) є стабільним при вибраних за стандартні умовах — тиску та температурі.