Loading AI tools
аспект історії З Вікіпедії, вільної енциклопедії
Епоха вікінгів у Норвегії припадає на період приблизно з VII по ХІ століття. Вони вплинули на культуру, історію та розвиток не лише Норвегії, але й інших країн Європи. Під час цього періоду норвезькі вікінги були частиною скандинавських морських воїнів. Вони плавали на своїх довгих дракарах (військових кораблях) по річках та морях, завойовуючи нові території та встановлюючи торгові контакти з іншими народами.
Епоха вікінгів у Норвегії | |
---|---|
![]() Ареал розселення норвежців у епоху вікінгів | |
Самоназва | Вікінги Норвегії |
Ареал | |
Раса | європеоїди |
Походження | Скандинавія (данці, норвежці, шведи, руси, англійці, нормани) |
Входить до | Історія Норвегії і history of the Norsed |
Мова | давньоскандинавська мова |
Норвезькі вікінги були відомі своєю військовою вправністю, сміливістю та досконалими навичками в мореплавстві. Вони здійснювали набіги на узбережжя Європи, включаючи Британію, Францію та Іспанію, а також долали великі відстані до Ісландії, Гренландії, Русі та навіть Північної Америки. Вони відіграли важливу роль у формуванні скандинавського світу та вплинули на подальший розвиток Європи.
Рибальство, мисливство та землеробство було основним заняттям мешканців Скандинавського півострова. На заході норвезьких земель в епоху вікінгів активно видобували мильний камінь, виробляли товари для власного вжитку та на експорт. Доволі прибутковим був хутровий промисел, а в X ст. н. е.він був ще й з основних джерел обміну на предмети. Норвегія мала тісні торговельні стосунки з Данією. У IX ст. заможні вожді Галоґаланду, північної провінції Норвегії, брали данину з фіно-угорського лапського населення шкірою, моржовою кісткою, одягом з моржової шкіри, пір'ям. Західна та Південна Норвегія експортували тріску, шкіру, дерево, оселедця[1]. Комунікація між норвежцями та шведами йшла двома шляхами — на півдні з норвезького Віку до шведської провінції Йотланд, та з Вінгеру через ліс Ейдаскуг до шведської провінції Вермланд, а на півночі — через прикордонну провінцію Ємтланд[2]. Значні торговельні осередки виникли за допомогою місцевої знаті та іноземних купців. У Норвегії — це був Каупанґ у Вестфольді. В цих торговельних місцях існували резиденції місцевих конунгів. Після занепаду старих центрів в Хедебю, з'являються міста нового типу — Тронгейм і Осло у Норвегії.
На територіях Скандинавії почали з'являтися осередки її адміністрації. На території Данії сісель, у Середній Швеції — гундаре, у Норвегії — фюльке (fylke)[3]. Спільноти у скандинавських країнах в ті часи були дуже подібними. Найвпливовіші соціальні категорії були вільні господарі — бонди, які володіли успадкованими від своїх батьків господарствами. Близькі родичі та піддані утворювали клани, вирішували внутрішні справи, та й брали активну участь у торгівлі та військових походах. Інтереси впливових скандинавів захищали на народних зборах — тінґах, найдавнішим є норвезькі закони Ґулатінґа. Місцева знать Норвегії гольди, ярли та конунґи, збирали данину з володінь та утримували за ці кошти військову дружину. Легендарні традиції, збережені у "Cага про Інґлінґів та «Сага про Скйольдунґів». Вони пов'язують найвисокородніших королів Норвегії та Швеції з династією Інґлінґів.
Поширення християнства у західній частині Норвегії пов'язано з ім'ям Конунга Олафа I Трюґґвасона в (995—1000 рр.), а хрещення внутрішніх та східних районів Норвегії відбулося за Олафом II Гаральдссоном в (1015—1030 рр.)[4]. Пізніше була поширена місіонерська діяльність англійських, німецьких, грецьких священників. З християнством постає і книжна культура. У Західну Норвегію з Британських островів проникає, нова форма дерев'яної архітектури, яка прийшла разом з новою релігією. Християнські місіонери приносять із собою досвід та навички європейських архітекторів. Раніше скандинавські столяри побудували дракар, то з цього часу вони почали будувати церкви з дерева (ставкірка).
Єдність держави започаткував король Гаральд I в ІХ сторіччі. Його зусилля, спрямовані на злуку дрібних норвезьких королівств, у підсумку дали першу відому в історії норвезьку центральну владу. Однак незабаром країна роздробилася. Знову в єдине ціле її було зібрано в першій половині XI ст.
Деякі з відомих королів Норвезького королівства в епоху вікінгів були:
Ці королі відіграли значущу роль у формуванні Норвезького королівства в епоху вікінгів.
Знахідки епохи вікінгів, знайдені в Норвегії, містять різноманітні артефакти, поховання, поселення та інші археологічні знахідки. Деякі з найцікавіших знахідок містять вікінгські кораблі, які були викопані та відновлені, поселення, зброю, прикраси, монети та інші предмети побуту.
Однією з найвідоміших знахідок є корабельна поховальна камера в Усеберг, де були знайдені вікінгський корабель, розкішні предмети та поховання двох жінок. Ця знахідка дала важливі уявлення про вікінгську культуру та релігійні вірування. Інші знахідки містять вікінгські поселення, такі як Борг у Лофотенах, де були знайдені залишки великого вікінгського поселення з дерев'яними будівлями, ремісництвом та торгівлею. Усі ці знахідки допомагають вивчати і розуміти життя та культуру вікінгів в Норвегії.
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.