Loading AI tools
герцогиня Мантуї З Вікіпедії, вільної енциклопедії
Елеонора Медічі (італ. Eleonora de' Medici; 28 лютого 1567, Флоренція — 9 вересня 1611, Мантуя) — флорентійська принцеса та дружина Вінченцо I Гонзага, герцога Мантуї.
Елеонора Медічі | |
---|---|
![]() | |
Народилася | 28 лютого 1567[1] Флоренція, Флорентійська республіка |
Померла | 9 вересня 1611[1][2] (44 роки) Кавріана, Мантуанське герцогство ·інсульт |
Поховання | Мантуя |
Діяльність | колекціонер мистецтва |
Роки активності | 1584[1] — 1611[1] |
Титул | герцог |
Рід | Медічі і Гонзага (рід) |
Батько | Франческо I Медічі |
Мати | Йоанна Австрійська |
Брати, сестри | Philip de' Medicid, Anna de' Medicid, Марія Медічі і Antonio de' Medicid |
У шлюбі з | Вінченцо I Гонзага |
Діти | Маргарита Ґонзаґа, Франческо IV Ґонзаґа, Ferdinando Gonzaga, Duke of Mantuad, Vincenzo II Gonzaga, Duke of Mantuad і Елеонора Гонзага[3] |
![]() | |
Походила з роду Медічі. Донька Франческо I Медічі, великого герцога Тосканського, та Йоганни Габсбург. У 1578 році втратила матір. У 1579 році батько відправив посольство до Мантуї з пропозицією видати Елеонору за сина герцога Гільєрмо Гонзаго, але вона не знайшла прихильності. У 1581 році виникла ідея видати заміж за спадкового принца герцогства Лотаринзького. Втім це призвело до союзу із Францією. Але Франческо Медічі не бажав поривати угоду з Іспанією, тому відмовився влаштовувати цей шлюб.
У 1582 році з ініціативою оженити свого сина виступив герцог Мантуї. Шлюб Елеонори з принцом Вінченцо Гонзага підтримала друга дружина великого герцога Тосканського — Б'янка Капелло. Перемовини щодо шлюбу тривали до 1584 року, коли 6 січня було укладено угоду, згідно якої посаг Елеонори склав 300 тис. золотих скудо. 29 квітня відбулося вінчання у Мантуї. Після цього молодята відвідали Венецію та Феррару. Поет Торквато Тассо на честь подружжя склав 3 сонети.
Окрім виховання дітей, Елеонора сприяла розвитку у Мантуї мелодрами, виробництва шовку, порцеляни та вовни, запрошуючи майстрів з Флоренції. Також займалася колекціонуванням картин та старовинних книг. Була покровителькою поета Тассо.
У 1589 році разом з чоловіком відвідала Флоренцію, де відбулося весілля її дядька Фердинандо I Медічі з Крістіною Лотаринзькою. Після повернення до Мантуї занурилася у родинні справи. При цьому герцог Вінченцо Гонзаго також довіряв політичні справи. У 1595 та 1597 роках виконувала обов'яки правительки під час відсутності чоловіка, який воював у складі імперської армії в Угорщині.
27 червня 1599 року перебирається до Флоренції, звідки супроводжувала свою сестру Марію до Франції, де мав відбутися шлюб з Генріхом IV, королем Франції. Сестри через Марсель та Ліон добралися до Парижу. Тут вона намагалася дістати політичну та фінансову підтримку для свого чоловіка. У 1601 році знову керував Мантуєю у відсутності Вінченцо Гонзага.
У 1606 році супроводжувала доньку Маргарет до Франції, де та вийшла заміж за Генріха II, герцога Лотаринзького. У 1607 році сприяла отриманню сином Фердинандом посади кардинала. У 1611 році Елеонору вдарив інсульт, від якого вона зрештою померла 9 вересня того ж року. Похована у церкві Святого Апостола Андрія Первозванного.
Чоловік — Вінченцо I Гонзаго (1562—1612), герцог Мантуї та Монферра
Діти:
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.