Loading AI tools
українська гімнастка, тренерка та суддя З Вікіпедії, вільної енциклопедії
Іри́на Іва́нівна Дерю́гіна (11 січня 1958, Київ, УРСР) — українська художня гімнастка, тренерка, суддя, заслужений майстер спорту СРСР (1977) з художньої гімнастики в індивідуальній першості. Єдина гімнастка СРСР, яка двічі була абсолютною чемпіонкою світу в 1977 і 1979 рр[джерело?]. Її мати, Альбіна Дерюгіна, була її тренеркою.
Дерюгіна Ірина Іванівна | |
---|---|
![]() | |
Ім'я при народженні | Ірина Іванівна Дерюгіна |
Народилася | 11 січня 1958 (66 років) Київ, Українська РСР, СРСР |
Країна | ![]() ![]() |
Діяльність | спортивна тренерка, художня гімнастка |
Alma mater | Національний університет фізичного виховання і спорту України (1980) |
Батько | Дерюгін Іван Констянтинович |
Мати | Дерюгіна Альбіна Миколаївна |
У шлюбі з | Блохін Олег Володимирович |
Діти | Блохіна Ірина Олегівна |
Нагороди | |
|
Донька олімпійського чемпіона-п'ятиборця Івана Дерюгіна і тренерки з художньої гімнастики Альбіни Дерюгіної. У 10 років Ірина вступила до Національної вищої балетної школи. З 1976 по 1980 навчалася в Київському інституті фізичної культури.
Була у збірній СРСР з художньої гімнастики з 1972 року і до завершення спортивних виступів у 1982. У складі команди Ірина Дерюгіна стала одною з найтитулованіших гімнасток СРСР і світу за всю історію художньої гімнастики. Посідала першу сходинку п'єдесталу пошани на всіх визначних змаганнях того часу: починаючи з Чемпіонатів і Кубків СРСР і закінчуючи Чемпіонатами Європи та світу (1977, 1979). Ірина стала також 4-разовою володаркою Кубка Інтербачення, одного з найпрестижніших змагань 1980-х років.
Після завершення спортивної кар'єри працювала тренеркою Національної збірної України з художньої гімнастики разом з Альбіною Дерюгіною. Їхній творчий дует виховав і відкрив світові таких чудових гімнасток, як Олександра Тимошенко, Оксана Скалдіна, Тетяна Попова, Тамара Єрофеєва, Ганна Безсонова, Наталія Годунко та багато інших. Серед них — 2 олімпійські чемпіонки, 1 призерка Олімпійських ігор, 11 чемпіонок світу, 30 призерок Чемпіонатів світу. На головних міжнародних турнірах останнього двадцятиріччя вихованки Ірини Дерюгіної завоювали більше 120 золотих, 30 срібних і 30 бронзових медалей.
З 1985 року — суддя міжнародної категорії Міжнародної федерації гімнастики (FIG). З 1988 по 1992 членкиня технічного комітету FIG. Віцепрезидентка Федерації художньої гімнастики України (президентка — Альбіна Дерюгіна).
Ірина Дерюгіна також є організаторкою і авторкою ідеї проведення в Києві щорічного міжнародного турніру з художньої гімнастики «Кубок Дерюгіної», згодом Гран-Прі «Кубок Дерюгіної-Нафтогаз».
1979 року одружилася з Олегом Блохіним. Шлюб тривав до 2000 року. У них є дочка Ірина (нар. 1983 р.)[1].
У 2000 році на європейській першості в Сарагосі (Іспанія) оцінка суддями виступів Олени Вітриченко стала приводом для гучного скандалу. На підставі аналізу відеозаписів її виступів було виявлено, що кілька суддів необ'єктивно занижували оцінки. Федерація гімнастики визнала винними суддів Дерюгіну, Наталію Степанову (Білорусь), Ґабріелу Штюмер (Австрія), Галину Маржину (Латвія), Урсулу Золенкамп (Німеччина) і Наталію Ладзинську (Росія).
Потім президентка Гімнастичного Технічного Комітету Абруззіні стала вимагати суворішого покарання для суддів. В результаті 6 винних суддів були дискваліфіковані на рік. Країни мали відібрати інших суддів для Сіднейських Олімпійських ігор, які б відповідали вимогам Федерації художньої гімнастики. Інших 26 суддів, які судили в Сарагосі, також попередили і їм не дозволили судити в Сіднеї. Вперше в історії художньої гімнастики (взагалі дуже суб'єктивному виді спорту) було доведене і покаране упереджене суддівство.
У квітні 2008 року Ірину Дерюгіну дискваліфікували повторно. Терміном на 8 років їй заборонили займатися тренерською і суддівською діяльністю, крім того вона не може бути присутньою на будь-яких міжнародних турнірах з художньої гімнастики. Міжнародна федерація гімнастики висунула Дерюгіній звинувачення в підкупі суддів, тиску на них, впливі на остаточні результати змагань та інших порушеннях. Після розгляду апеляції термін дискваліфікації зменшили з 8 років до 4. Окрім того, Дерюгіній дозволили брати участь у складі делегації як тренерці[6].
Дитячі роки Ірини описані в книзі для дітей «Національний олімпійський комітет України про художню гімнастику та Ірину Дерюгіну, Олександру Тимошенко, Олену Вітриченко, Катерину Серебрянську, Анну Безсонову» / текст: Григорія Палія та Олександра Мащенка; відповідальний редактор Олена Мовчан. — Київ : Грані-Т, 2010. — 28 сторінок : фото. — (Серія «Життя видатних дітей»). — 2000 примірників. — ISBN 978-966-465-283-1
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.