Іван Федорович Гу́торов ( 20 серпня 1911 , Мінеральні Води — 13 листопада 1998 , Львів ) — український художник і педагог ; член Спілки радянських художників України з 1946 року. Заслужений діяч мистецтв УРСР з 1982 року.
Коротка інформація Гуторов Іван Федорович, Народження ...
Гуторов Іван Федорович
Народження 7 (20) серпня 1911 Мінеральні Води , Ставропольський край , РСФРР Смерть 13 листопада 1998 (1998-11-13 ) (87 років) Львів , Україна Країна Російська імперія СРСР Україна Жанр жанрове малярство , пейзаж і натюрморт Навчання Одеське художнє училище (1935 ) і Київський державний художній інститут (1941 )Діяльність художник , педагог Вчитель Волокидін Павло Гаврилович , Єлева Костянтин Миколайович , Кричевський Федір Григорович і Григор'єв Сергій Олексійович Відомі учні Балла Павло Карлович , Бокшай Йосип Йосипович , Ващенко Гавриїл Харитонович , Караффа-Корбут Софія Петрівна , Карпинець Ірина Іванівна , Кипріян Мирон Володимирович , Коваленко Семен Дмитрович , Кушнір Веніамін Володимирович , Медвецька-Лутак Едіта Федорівна , Михайлюк Володимир Якович , Островський Володимир Олексійович , Присяжнюк Артемій Васильович , Ушаков Володимир Андрійович , Корженко Вадим Анатолійович , Козін Петро Дмитрович , Никаноров Віктор Федорович , Гришин Сергій Іванович , Музика Олександр Федорович , Санжаров Володимир Тимофійович і Холоменюк Іван Олександрович Працівник Львівський державний коледж декоративного і ужиткового мистецтва імені Івана Труша і Львівський інститут прикладного та декоративного мистецтва Член Спілка радянських художників України Партія ВКП(б) Учасник німецько-радянська війна Нагороди
Закрити
Народився 7 [ 20] серпня 1911 (19110820 ) року у місті Мінеральних Водах (нині Ставропольський край , Росія ). Протягом 1929—1932 років навчався у Краснодарському художньому технікумі ; у 1932—1935 роках — в Одеському художньому інституті у Павла Волокидіна ; у 1935—1941 роках — у Київському художньому інституті у Костянтина Єлеви , Федора Кричевського і Сергія Григор'єва . Дипломна робота — картина «Фелікс Дзержинський з безпритульниками» (олія , керівник Федвр Кричевський).
У Червоній армії з липня 1941 року. Брав участь у німецько-радянській війні . Служив молодшим офіцером у стрілецьких підрозділах . Нагороджений медаллю «За бойові заслуги» (20 липня 1944), орденом Вітчизняної війни ІІ ступеня (22 листопада 1944)[1] . Член ВКП(б) з 1944 року.
З 1944 року викладав рисунок Львівській художньо-промисловій школі ; з 1947 року — викладач, з 1954 року — доцент , з 1974 року — професор Львівського інституту прикладного та декоративного мистецтва . Серед учнів : Балла Павло Карлович , Бокшай Йосип Йосипович , Вашуров Андрій Іванович , Ващенко Гавриїл Харитонович , Винниченко Василь Миколайович , Гайдай Іван Якович , Гришин Сергій Іванович , Зуєв Борис Григорович , Караффа-Корбут Софія Петрівна , Карпинець Ірина Іванівна , Кисельов Георгій Петрович , Кипріян Мирон Володимирович , Кітела Ярослав Іванович , Коваленко Семен Дмитрович , Кушнір Веніамін Володимирович , Медвецька-Лутак Едіта Федорівна , Михайлюк Володимир Якович , Никаноров Віктор Федорович , Островський Володимир Олексійович , Присяжнюк Артем Васильович , Санжаров Володимир Тимофійович , Ушаков Володимир Андрійович .
Жив у Львові , у будинку на проспекті Леніна , № 1/3, квартира № 36 та в будинку на вулиці Івана Франка , № 127, квартира № 1-а[2] . Помер у Львові 13 листопада 1998 року.
Працював в галузі станкового живопису і графіки , майстер тематичної картини . Серед робіт:
живопис
«Штурм райхстаґа» (1947);
«Весна» (1948);
«Гуцулка» (1948);
«Переділ землі у 1939 році» (1949; Національний музей у Львові );
«Бориславські вишки» (1950, полотно , олія; Національний художній музей України )[3] ;
«Нова свердловина» (1950);
«Пробна лекція Івана Франка у Львівському університеті» (1956; Львівський національний літературно-меморіальний музей Івана Франка );
«Коваль» (1957);
«Старий гуцул» (1958);
«Околиця села Жаб'є» (1958);
«Тюльпани на вікні» (1958);
«Квітучий Львів» (1959);
«Борислав уранці» (1959);
«Бурова» (1959);
«У закарпатському селі» (1960);
«Ранок у Карпатах» (1960);
«Карпатські нафтовики» (1960);
«Лісоруб» (1960);
«Натюрморт із трояндою» (1960);
«Квіти і народна кераміка» (1960);
«Гомін верховини» (1961);
«Говерла» (1961);
«Львів. Зимовий день» (1962);
«Дощовий день» (1962);
«Яхти» (1962);
«Вітряно» (1962);
«Околиця Львова» (1963);
«Зимовий Гурзуф» (1966);
«Виноградники зимою» (1966);
«Зима в Криму» (1966);
«Рота імені Тараса Шевченка в інтернаціональній бригаді в Іспанії» (1967);
«У 1920-му році» (1967);
«На трасі дружби» (1968; Пензенська обласна картинна галерея імені К. А. Савицького );
«Спілка боротьби і дружби (Володимир Ленін і Надія Крупська в Петербурзі у 1895 році)» (1969);
«Ні кроку назад» (1975);
«Іван Франко з робітниками» (1979);
графіка
«Автопортрет» (1945);
«Бій у руїнах» (1945);
«У центрі Берліна» (1945);
«Берлін. Барикада на мосту Мольке» (1945, папір , наклейка на картон , графітний олівець ; Національний художній музей України)[4] ;
«Зв'язківець» (1945);
серія «Про солдата Вітчизняної війни» (1945—1947; Харківський художній музей , Одеський художній музей );
«Партизанський рейд Сидора Ковпака в Карпатах» (1946);
«Трембітар» (1953);
«Художник Михайло Ліщинер» (1955);
«Бахчисарай. Ханський палац» (1963);
«Скульптор Іван Севера» (1964);
«Ратуша у Львові» (1969);
«Чоловік у вишитій сорочці» (1971);
«Під Говерлою» (1989);
«Музей Івана Франка» (1991);
«Львів восени» (1993);
«Вулиця Івана Франка» (1994);
«Весняний Львів» (1994);
серії
«Берлінські зарисовки» (1945, Національний художній музей України);
«Радянський Борислав» (1950—1952; Національний музей у Львові, Алупкинський палац-музей );
«У роки білогвардійщини» (1969—1988).
Брав участь у республіканських виставках з 1947 року. Персональні виставки відбулися у Львові у 1956, 1961, 1973 роках.
Київський державний музей українського мистецтва. Каталог художніх творів (експозиція). Державне видавництво образотворчого мистецтва і музичної літератури УРСР. Київ, 1958, сторінка 80.
Робота над картиною. Каталог виставки Івана Федоровича Гуторова. Львів, 1955. ;
Гуторов Іван Федорович // Українські радянські художники : довідник / відпов. ред. І. І. Верба . — Київ : Мистецтво , 1972. — С. 127—128. ;
Гуторов Іван Федорович // Словник художників України / відпов. ред. М. П. Бажан . — Київ : Головна редакція Української радянської енциклопедії , 1973. — 272 с. ;
Гуторов Іван Федорович // Українська радянська енциклопедія : у 12 т. / гол. ред. М. П. Бажан ; редкол.: О. К. Антонов та ін. — 2-ге вид. — К . : Головна редакція УРЕ , 1974–1985. ;
Гуторов, Иван Фёдорович // Художники народов СССР. Библиографический словарь. Том 3 (Георгадзе—Елгин). Москва. «Искусство» . 1976, сторінка 255 (рос.) ;
Гуторов Іван Федорович // Митці України : Енциклопедичний довідник / упоряд. : М. Г. Лабінський , В. С. Мурза ; за ред. А. В. Кудрицького . — К . : «Українська енциклопедія» ім. М. П. Бажана, 1992. — С. 197. — ISBN 5-88500-042-5 . [Архівовано з першоджерела 12 вересня 2022.] ;
С. П. Лупій. Гуторов Іван Федорович // Енциклопедія сучасної України / ред. кол.: І. М. Дзюба [та ін.] ; НАН України , НТШ . — К . : Інститут енциклопедичних досліджень НАН України , 2006. — Т. 6 : Го — Гю. — 712 с. — ISBN 966-02-3966-1 .