Олег Мирославович Гуменюк (26 серпня 1972, с. Заздрість, Тернопільська область — 24 травня 2023, м. Запоріжжя) — український військовослужбовець, старшина 44 ОАБр Збройних сил України, учасник російсько-української війни. Кавалер ордена «За мужність» III ступеня (2023, посмертно), почесний громадянин міста Чорткова (2023, посмертно).
Олег Гуменюк Олег Мирославович Гуменюк | |
---|---|
![]() | |
Загальна інформація | |
Народження | 26 серпня 1972 Заздрість, Теребовлянський район, Тернопільська область, Українська РСР, СРСР |
Смерть | 24 травня 2023 (50 років) Запоріжжя, Україна |
Поховання | Ягільницький цвинтарd |
Національність | українець |
Alma Mater | Заздрівська загальноосвітня школа імені Йосифа Сліпогоd, Струсівська загальноосвітня школа імені Степана Будногоd і Тернопільський кооперативний торговельно-економічний коледж |
Військова служба | |
Приналежність | ![]() |
Вид ЗС | ![]() |
Формування | |
Війни / битви | Російсько-українська війна |
Нагороди та відзнаки | |
Життєпис
Олег Гуменюк народився 26 серпня 1972 року в селі Заздрості, нині Микулинецької громади Тернопільського району Тернопільської области України.
Навчався в Заздрівській (9 класів) та Струсівській (10-11 класи) загальноосвітніх школах. Закінчив Тернопільський кооперативний технікум.
Від 1994 — у Чорткові. Після повернення із закордону допомагав церкві Непорочного Зачаття Пречистої Діви Марії. Активний учасник релігійної спільноти «Братство святого Йосифа» при храмі[1].
26 лютого 2022 року добровольцем вирушив на фронт. Служив командиром гармати артилерійського дивізіону 44-ї окремої артилерійської бригади.
20 травня 2023 року отримав вогнепальне осколкове поранення внаслідок ворожого артилерійського обстрілу; госпіталізований в одну із лікарень м. Запоріжжя. 24 травня 2023 року його серце зупинилося.
Похований 28 травня 2023 року на Алеї Героїв Ягільницького цвинтаря в Чорткові[1].
Залишилися дружина, двоє дітей, брат.
Нагороди
- орден «За мужність» III ступеня (24 серпня 2023, посмертно) — за особисту мужність, виявлену у захисті державного суверенітету та територіальної цілісності України, самовіддане виконання військового обов'язку[2];
- почесний громадянин міста Чорткова (27 червня 2023, посмертно) — за вірність військовій присязі, особисту мужність, самовідданість та героїзм, виявлені під час виконання бойових завдань по захисту України, а також вагомий особистий внесок у забезпеченні суверенітету і територіальної цілісності України[3].
Примітки
Джерела
Wikiwand in your browser!
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.