Loading AI tools
З Вікіпедії, вільної енциклопедії
Галоболіт (рос.галоболит, англ. halobolit, нім. Halobolith, Manganknolle m) — марганцеві конкреції з глибоководних морських відкладів. Виявлені ще експедицією «Челленджера» у ХІХ ст.[1][2] Glossary of Obsolete Mineral Names — The Mineralogical Record прирівнює галоболіт до ваду і подає такий склад конкреції: піролюзит-манганіт-романечит-криптомелан[3].
Зокрема, глибоководні морські марганцеві конкреції відкриті у районах розташованих на південному заході Гаваїв[4], у так званому «марганцевому поясі», який простягається від узбережжя Мексики до Гаваїв. Глибина води в районі становить від 4000 до 6000 м. Дно морського дна щільно покрито поліметалічними конкреціями. Конкреції зазвичай мають висоту від 3 до 8 дюймів. Окрім марганцю, вміст якого в середньому складає 25 %, глибоководні конкреції також містять приблизно 3 % міді, нікелю та кобальту.
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.