Loading AI tools
З Вікіпедії, вільної енциклопедії
Будівля Сто́ртингу (норв. Stortingsbygningen) — резиденція парламенту Норвегії. Розташована на центральній вулиці Осло за адресою вулиця Карла Юхана, 22. Зведена за проектом шведського архітектора Еміля Віктора Лангле[en] у 1860 — 1866 роках. Виконана у неороманському стилі[1] з поєднанням архітектурних традицій Італії, Франції та скандинавських країн[2]. Пізніша добудова, спроектована норвезьким архітектором Нільсом Холтером і композиційно з'єднана з головною будівлею, зведена у стилі функціоналізму у 1959 році[3]. Поєднання архітектури Лангле (неороманський стиль) та Холтера (функціоналізм) в дизайні будівлі дає підстави говорити про еклектичний характер архітектурного стилю споруди[4].
Будівля Стортингу норв. Stortingsbygningen | |
---|---|
![]() Stortingsbygningen (норв.) | |
59°54′47″ пн. ш. 10°44′24″ сх. д. | |
Країна | Норвегія |
Розташування | Осло |
Статус спадщини | heritage site in Norwayd |
Архітектор | Emil Victor Langletd |
Клієнт | Стортинг |
Дата початку спорудження | 1860 |
Дата закінчення спорудження | 1866 |
Відкриття | 5 березня 1866 |
Вартість | NOK 957332 |
Стиль | Еклектизм (архітектура) |
Власник | Стортинг |
Призначення | Стортинг |
![]() | |
![]() |
У березні 2016 року урочисто святкувалося 150-річчя функціонування будівлі стортингу[5]. Як публічна будівля і архітектурна пам'ятка (культурне надбання) будівля стортингу відкрита для відвідувачів (у тому числі екскурсійних груп з гідом) протягом цілого року у встановлені години[6][7]. Для відвідувачів засідань стортингу на балконі сесійної зали передбачено спеціальні місця.
Створення постійного парламенту Норвезького Королівства було передбачене Конституцією 1814 року. Новостворений законодавчий орган розпочав зустріч в Христіанії. З 1854 року депутати почали використовувати велику залу Королівського університету Фредеріка[9]. Однак виникли пропозиції про будівництво власної будівлі [10]. 1836 року почалися роботи з підготовки до будівництва. Було запропоновано 12 місць в центрі Осло, між Королівським палацом та Східним вокзалом[9].
Конкурс відбувся 1856 року, в ньому перемогли архітектори Генріх Ернст Ширмер та Вільгельм фон Ганно. Однак Парламент ухвалив рішення відхилити пропозицію, тому що будівля була дуже схожою на церкву.
Нова пропозиція шведського архітектора Еміля Віктора Лангле[en] набрала 59 голосів проти 47 (18 травня 1860 року). Будівництво розпочалося 3 серпня 1860, наріжний камінь було закладено 10 жовтня 1861. Вартість будівництва — 957332 крон. Парламент переїхав 5 березня 1866 року[9].
Спочатку будівля була занадто великою для потреб законодавчого органу, тож тут розмістилися Управління Генерального аудитора Норвегії, Національна архівна служба, органи картографії та кадастру. Після розширення парламенту ці органи були переміщені[9].
Будівля розташована на центральній вулиці норвезької столиці – вулиці Карла Юхана, на яку виходить північна її стіна. Головний фасад будівлі виходить на площу Ейдсволл плас та спрямований на північний захід у бік Королівського палацу, відстань до якого від парламенту не більше 1 км. На півдні будівля парламенту межує з площею Вессельс плас та вулицею Стортінгсгатен. Тильна стіна (східний фасад) будівлі межує з вулицею Акерсгатен.
Будівля побудована з жовто-сірої цегли, зі світло-сірим гранітним цоколем. Архітектура — поєднання кількох стилів. Поєднання архітектури Лангле (неороманський стиль) та Холтера (функціоналізм) в дизайні будівлі дає підстави говорити про еклектичний характер архітектурного стилю споруди[4].
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.