Loading AI tools
З Вікіпедії, вільної енциклопедії
Будівля Білоруського державного музею історії Великої Вітчизняної війни (біл. Будынак Беларускага дзяржаўнага музея гісторыі Вялікай Айчыннай вайны) знаходиться у Мінську на розі проспектів Переможців та Машерова у парку Перемоги[ru], біля обеліска «Мінськ — місто-герой». Музей композиційно та ідейно складає зі стелою єдиний функціональний та архітектурний ансамбль. Поруч з будівлею музею є фонтан із 179 струменями, кожен з яких символізує один населений пункт Білорусі із визволених Червоною Армією в роки війни. Головним архітектором став Віктор Крамаренко[be], автор будівель Національної бібліотеки Білорусі та Мінського залізничного вокзалу; також у створенні проекту брали участь Віктор Нікітін та Андрій Гришан.
Будівельні роботи велися у 2010-2013 рр. Відкриття нової будівлі музею планувалося на 9 травня 2014 року, але врешті-решт відбулося 2 липня 2014 року.
Головний фасад будівлі «Архітектурний салют Перемоги», який формує площу навколо обеліска, має мінімальну висоту — один поверх. Другий йде за рельєфом униз, утворюючи ще один експозиційний рівень. Композиційно будівля складається з чотирьох основних блоків, які символізують чотири роки війни та чотири фронти, які визволяли Білорусь. Всі вони розміщені по осі, яка веде до обеліска «Мінськ — місто-герой» — лейтмотиву усієї композиції. Між блоками є простір зі скляним дахом. Скляний місток сполучає блоки, а через «тріщину», яка підкреслює драматизм подій, видно обеліск. Такі проміжки-тріщини є між усіма блоками. Вони створюють відчуття скутості, стиснутості: зійшлися дві могутні брили — дві сили, які протистоять одна одній; через скляний проміжок видно лише невеликий шматочок неба, а фрагмент ландшафту слугує нагадуванням про втрачене мирне життя. Протягом всієї експозиції на різних рівнях та блоках домінує обеліск як символ Перемоги.[1]
Будівля має кілька входів. Головний, робочий вхід, розміщується зі сторони парку; до нього веде алея. Другий вхід, парадний — зі сторони Площі Героїв біля обеліска.[1]
Головний фасад виконано в мажорних формах у вигляді променів Салюту Перемоги, за основу якого було узято запис салюту 1945 року. Нержавіюча сталь, з якої зроблені пілони, за авторським задумом як ніякий інший матеріал має уособлювати специфіку війни, а скло золотавого кольору — золото Перемоги. Як наголошують автори, вони невипадково обрали таке контрастне поєднання суворого блиску сталі та золотого сяйва скла, в результаті якого був досягнутий яскравий архітектурний ефект.[1]
Величний вигляд будівлі, незважаючи на її розпластаність, досягається за рахунок вертикалей, які у єдиному могутньому пориві створюють архітектурний сплеск символічного салюту. На пілонах також можна побачити низку барельєфів, які ілюструють різні етапи Великої Вітчизняної війни та містять вписані імена Героїв Радянського Союзу.[1]
Задній фасад виконано у більш монументальних формах, які зображують боротьбу та міць наступу. Всі його елементи звернені на захід, звідки прийшла війна і куди згодом прямувала Перемога.[1] Східний фасад уособлює мир. Цей дзеркальний фасад відображує парк та його природу, мирне життя, зелень та дерева.[2]
Організація та наповнення інтер'єру підкреслюють воєнний характер музею; це простежується у специфіці форм, які органічно переходять з фасаду в інтер'єр та побудовані за принципом послідовного руху. Розмір приміщень та їх висота доволі великі через те, що у музеї експонуються найрізноманітніші трофеї, — включно з літаками, які «ширяють» над залою.[1]
10 зал розміщено за хронологією воєнних дій. Всі приміщення об'єднує одна велика зала під назвою «Дорога війни», з якої можна послідовно потрапити до першого, другого і третього блоків, поступово підіймаючись за рельєфом, оскільки «Дорога» повторює риси рельєфу самого парку. «Дорога війни» закінчується Залою Перемоги, яка знаходиться на даху музею.[1] Зала Перемоги також є меморіальною: тут увіковічено Героїв Радянського Союзу та перечислено військові формування, які отримали почесні найменування за звільнення Білорусі.
Будівля наповнена різноманітними технічними пристроями; так, нарівні з унікальними історичними експонатами тут є інфокіоски, відеоекрани, проектори, а також система FogScreen, що проектує відеозображення на стіну туману.[2]
Зала Перемоги має форму купола, увінчаного червоним стягом, що нагадує купол рейхстагу, над яким було здійнято Прапор Перемоги. З цієї зали відкривається мальовничий вид на парк та панораму міста [1]. Увечері промені будівлі підсвічуються лазером.
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.