Блок— найпростіша машина для підйому важких предметів на суднах (вітрил, рей, гафелів, шлюпок, вантажів тощо). Блоки з'єднуються між собою тросом-лопарем, утворюючи талі. Для з'єднання корпус блока охоплює петля-строп чи металева оковка. На суднах блоки вживаються трьох видів: металеві, дерев'яні з оковкою (внутрішньою або зовнішньою) і дерев'яні без оковки. Блоки виготовляли майстри-блокарі в спеціалізованих майстернях (блокарнях)[1][2]. На одному великому вітрильнику середини XIX століття могло бути до 1 400 штук блоків різних типів[3].
Одношківний блок зі свитнем і юферси.
У Вікіпедії є статті про інші значення цього терміна: Блок.
Блок складається з дерев'яних або металевих щік, що утворюють його корпус; між щоками знаходиться один або кілька шківів (дисків), причому для дерев'яних блоків шківи виробляють з бакаутового дерева або міді, для металевих— з міді або чавуну. Шківи обертаються на залізній точеній осі— нагелі. Бакаутові шківи для запобігання їх розмелюванню мають врізану в середину планку— втулку. На щоках дерев'яних блоків вибирають один або два жолобки для стропів— кіпи. Жолобок по колу шківа також називається кіпом. Порожнину блока, де поміщається шків, колись називали шкіф-ат. Шків може встановлюватися не тільки в блоку, але й окремо в шків-гаті— спеціальному вирізі в борті чи рангоутному дереві, клотику (зокрема, шків-гат зі шківом розміщений у шпорі стеньги і призначений для проведення стень-винтрепа).
Двошківний блок з одним кіпом, закріплений на простому стропі з одним вічком і коушем.Тришківний такель-блок з одним кіпом, закріплений на подвійному стропі з одним вічком.Остроплений двошківний блок
Дерев'яні блоки розділяють на звичайно зроблені, товстохідні і тонкохідні. Крім того, бувають блоки особливо зроблені, які носять свої спеціальні назви.
За кількістю шківів і кіпів
За кількістю шківів блоки розділяються на одношківні, двошківні, тришківні і чотиришківні. Шківи можуть бути співвісними і розташованими на різних осях (комель-блоки, такель-блоки, лонг-такель-блоки).
Залежно від кількості кіпів розрізняють однокіпові і двокіпові блоки.
За типом кріплення
Для з'єднання блоків між собою чи кріплення до корпусу або деталей судна застосовується або петля-строп з клетневаного троса (такий трос називають «остропленим»), або металева оковка. Строп може бути простим (з одним і двома вічками), подвійним, споряджатися огоном (у тому числі з коушем), свитнем, клевантом. Блоки як зі стропами, так і з оковками споряджаються вертлюгами чи гаками (гакблоки).
За рухомістю корпусу
Залежно від рухомості корпусу блоки поділяють на нерухомі (зі закріпленим нерухомо корпусом) і рухомі (корпус переміщається при роботі). Перші використовуються тоді, коли треба змінити напрямок тяги троса і призначені тільки для зменшення тертя (за рахунок рухомого шківа), другі— для виграшу в силі.
Спеціальні блоки
Анапуть-блок— одношківний блок для натягання тенту, один з кінців якого має вигляд видовженого конуса з кількома отворами. У ці отвори просилюються шпрюйти від середнього ліктроса тенту.
Башмак-блок (англ.shoe-block, нім.Schuhblock)— блок з двома шківами, встановленими на взаємноперпендикулярних осях (виглядає як скручений на 90° такель-блок).
Гангерс-блок (гандерс-блок, гардель-блок)— блок на топі щогли під огонами вант, призначений для проведення гарделів нижніх рей[4].
Гітов-блок— блок зі шківом, повністю схованим усередину корпусу, трос пропускається в нього через отвори. Використовується для натягання гітових, при цьому закритий корпус перешкоджає потраплянню парусини між шківом і тросом під час прибирання вітрила.
Каніфас-блок— блок з прорізаною чи відкидною щокою, що уможливлює заводити його в трос вже поставленої снасті. Служить для відведення снастей при їхньому проведенні на лебідку чи брашпиль[5].
Комель-блок— круглий точений блок з товстими щоками, з двома шківами, розташованими в одній площині, один над одним. Служить для проведення марса-топенантів на вітрильних суднах та інших снастей під салінгом.[6]
Лонг-такель-блок (англ.longtackle block)— блок з двома шківами на різних нагелях (два блоки, з'єднаних в одному корпусі), подібно комель-блоку. Шківи мають різні розміри, отже, сам блок грушоподібної форми. Вживається для руль-талів, анкершток-талів, риф-талів косого грота, бик-горденів нижніх вітрил та ін.[7].
Плат-блок— блок з відкритим з одного боку шківом для закладання снастей[8].
Собака-блок— блок, що заводився на брам-езельгофті і призначався для проведення брам-горденя. Назву отримав за небезпеку роботи з ним: матрос, що брався рукою за гордень біля блока, ризикував втратити пальці, затягнуті в шків-гат[9].
Стень-винтреп-блок— закладений на обусі езельгофта блок з гаком, призначений для проведення стень-винтрепа. Відрізняється розташуванням гака, зміщеним у бік щоки, прилеглої до езельгофта[10].
Такель-блок (tackle block)— блок з двома шківами на різних осях[11].
Одношківний блок з металевою оковкою і гаком
Одношківний остроплений блок з коушем
Блоки з двома, трьома і чотирма шківами
Блок з плечем (для марса-шкотів)
Каніфас-блок
Каніфас-блок
Двошківний блок з плечем
Лонг-такель-блок
Блоки з караки «Мері Роуз»: такель-блок, одношківний і двошківний блоки, дерев'яний коуш, шків
Старовинні блоки. Зліва направо: двошківний блок з гаком, одношківний остроплений блок з двома вічками і коушами, двошківний остроплений блок з одним вічком, лонг-такель-блок, каніфас-блок
Безшківні блоки
Юферс фордуна.
Юферс— блок з трьома отворами для натягання вант і фордунів.
Штаг-юферс чи штаг-блок— блок для натягання штагів з кіпом по колу, одним великим отвором з трьома кіпами в нижній частині.
Вант-клотень— блок з 1-3 отворами і кіпом по колу, що кріпиться (прив'язується шлагами) до нижніх вант і служить для проведення снастей рухомого такелажу.