Loading AI tools
З Вікіпедії, вільної енциклопедії
Амін Маалуф | ||||
---|---|---|---|---|
фр. Amin Maalouf | ||||
![]() | ||||
Ім'я при народженні | араб. أمين رشدي معلوف[1] | |||
Народився | 25 лютого 1949 (75 років) Бейрут, Ліван | |||
Громадянство | ![]() | |||
Діяльність | журналіст, письменник, лібретист, письменник наукової фантастики, автор, прозаїк-романіст | |||
Сфера роботи | література[2], роман і історичний роман | |||
Alma mater | Коледж Нотр-Дам-де-Джамхурd і Saint Joseph University of Beirutd | |||
Мова творів | французька | |||
Жанр | роман (жанр) | |||
Magnum opus | The Rock of Taniosd, Leo Africanusd, Samarkandd, Хрестові походи очима арабів, The Gardens of Lightd, In the Name of Identityd, Balthasar's Odysseyd, The First Century after Beatriced і Ports of Calld | |||
Членство | Французька академія[3] | |||
Батько | Rushdi Maaloufd | |||
Мати | Odette Maaloufd | |||
Брати, сестри | Hind Maaloufd | |||
У шлюбі з | Andrée Maaloufd | |||
Нагороди | ||||
Сайт: aminmaalouf.org | ||||
| ||||
![]() | ||||
![]() | ||||
Амін Маалуф (фр. Amin Maalouf; нар. 25 лютого 1949, Бейрут) — французький письменник ліванського походження.
Амін Маалуф народився в освіченій франкомовній родині, що походить від давнього арабського клану християн Маалуф. Батько — журналіст, поет і художник. Предки Аміна з боку батька — представники Мелькітської греко-католицької церкви та пресвітеріани, з боку матері — мароніти зі Стамбулу[4]. Дитинство провів у Бейруті, де відвідував єзуїтську школу Нотр-Дам де Жамур. Після школи вступив до приватного університету Святого Йосипа в Бейруті, де вивчав соціологію. По закінченні університету працював журналістом для арабської газети «Ан-Нагар» (День).
З 1976 року разом з родиною мешкає у Франції. У 1970—1980 роки був головним редактором французької газети «Жен Афрік» (Молода Африка). Паралельно писав прозу. Як журналіст відвідав кілька десятків країн. З 1985 року вирішив повністю присвятити себе письменницькій праці.
Романи Маалуфа часто присвячені історичним подіям. 1993 року його роман «Скеля Таніос» був відзначений Гонкурівською премією. Твори перекладено на двадцять сім мов. 2010 року одержав премію Принца Астурійського.